Справа № 816/485/15-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 р.Справа № 816/485/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Філатова Ю.М. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Комунального підприємства "Полтава-сервіс", Полтавської міської ради на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2015р. по справі №816/485/15-а

за позовом Комунального підприємства "Полтава-сервіс"

до Державної фінансової інспекції в Полтавській області, треті особи Полтавська міська рада, Виконавчий комітет Полтавської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю "РТМ - Україна", Товариство з обмеженою відповідальністю "РІА ТІС", Командитне товариство "Семізаров та інші Фірма "РІА ТІС", Приватне підприємство "Дарія ТДМ", Приватне підприємство "Бюро Екологічний контроль", Дочірнє підприємство "Стар Полтава", Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерц Еволюшн", Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська реклама", Товариство з обмеженою відповідальністю "Артлайн-Полтава", Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекком", Товариство з обмеженою відповідальністю "Оллан", Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство Оллан", Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, Приватне підприємство "Рекламне агентство "ІРТ - Полтава", Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіаформат", Дочірнє підприємство "Біг Борд"

про визнання дій протиправними та скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Комунальне підприємство "Полтава-сервіс", звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Полтавській області, треті особи: Полтавська міська рада, Виконавчий комітет Полтавської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю "РТМ - Україна", Товариство з обмеженою відповідальністю "РІА ТІС", Командитне товариство "Семізаров та інші Фірма "РІА ТІС", Приватне підприємство "Дарія ТДМ", Приватне підприємство "Бюро Екологічний контроль", Дочірнє підприємство "Стар Полтава", Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерц Еволюшн", Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська реклама", Товариство з обмеженою відповідальністю "Артлайн-Полтава", Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекком", Товариство з обмеженою відповідальністю "Оллан", Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекламне агенство Оллан", Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, Приватне підприємство "Рекламне агентство "ІРТ - Полтава", Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіаформат", Дочірнє підприємство "Біг Борд", в якому просив:

- визнати протиправними дії ДФІ в Полтавській області з винесення вимоги про усунення порушень від 17.01.2015 р. №16-06-3-14/265 за результатами акту від 11.12.2014 р. №06-21/138 "Про результати позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради за період з 01.01.2013 р. по 01.06.2014 р." №06-21/138;

- скасувати вимогу про усунення порушень від 17.01.2015 р. №16-06-3-14/265 за результатами акту від 11.12.2014 р. №06-21/138 "Про результати позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради за період з 01.01.2013 р. по 01.06.2014 р." №06-21/138.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що у додатках до розпоряджень міського голови "Про розміщення соціальної реклами" визначено перелік адрес рекламних установок для розміщення соціальної реклами у певний період та розрахунок вартості її виготовлення і розміщення. Позивач на підставі даних розпоряджень міського голови, відповідно до умов договору про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності для розташування спеціальних конструкцій, проводило коригування розміру плати за користування всіма місцями, які надані в користування за договорами, шляхом укладення додаткових угод до договорів, зменшуючи на суму, яка вказана в додатку до розпорядження міського голови "Про розміщення соціальної реклами". Отже, позивач не порушував вимоги п.9.1, 9.7 Порядку розміщення зовнішньої реклами та спеціальних конструкцій для розміщення реклами в м. Полтаві, п. 4.7 Типових договорів та ст. 629 Цивільного кодексу України, а відтак, висновки акту ревізії 11.12.2014 р. №06-21/138 щодо недоотримання КП "Полтава-сервіс" фінансових ресурсів від 16 рекламорозповсюджувачів за період з 01.01.2013 року по 01.06.2014 року на загальну суму 445818,27 грн. є помилковими, а оскаржувана вимога протиправною та підлягає скасуванню.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач та третя особа - Полтавська міська рада, не погодившись із судовим рішенням, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційних скарг посилаються на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказують, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку щодо законності та обґрунтованості дій контролюючого органу щодо винесення оскаржуваної вимоги. Так, оскільки встановлені за наслідком проведеної ревізії порушення позивачем вимог діючого законодавства є необґрунтованими, то оскаржувана вимога про їх усунення підлягає скасуванню.

Відповідач надав письмові заперечення на апеляційні скарги, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач та треті особи - ТОВ "РІА ТІС", КТ "Семізаров та інші Фірма "РІА ТІС", ТОВ "Артлайн-Полтава", ПП "Рекламне агентство "ІРТ - Полтава", ТОВ "Комерц Еволюшн", ТОВ "Медіаформат", просили розглянути справу без участі уповноважених представників.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, що на виконання ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 15.11.2014 року, листа слідчого відділу Полтавського міського управління МВС України у Полтавській області від 06.11.2014 року №5/11286 та на підставі направлень від 13.11.2014 року №1260, від 24.11.2014 року №1274, №1277, співробітниками ДФІ в Полтавській області проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності КП "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради за період з 01.01.2013 року по 01.06.2014 року, за результатами якої складено акт від 11.12.2014 року №06-21/138, який підписано начальником КП "Полтава-сервіс" ОСОБА_2 та головним бухгалтером ОСОБА_3 без зауважень (т.1 а.с. 14-35).

Позивачем подано до ДФІ в Полтавській області письмові заперечення на акт ревізії, на які ДФІ в Полтавській області складено письмові висновки, затверджені 16.01.2015 року (т.1 а.с. 36-56).

На підставі висновків ревізії 17.01.2015 року ДФІ в Полтавській області на адресу КП "Полтава-сервіс" винесено вимогу № 16-06-3-14/265 "Про усунення порушень", згідно якої зобов'язано:

- стягнути з 16-ти Рекламорозповсюджувачів суми, на які була зменшена плата за користування місцями для розташування спеціальних конструкцій за період з 01.01.2013 року по 01.06.2013 року на загальну суму 445818,27 грн. В іншому випадку відшкодувати збитки з відповідальних осіб у порядку та розмірах встановлених ст.ст. 130-136 КЗпП.

- розглянути питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності (звільнення) та матеріальної відповідальності осіб, які відповідальні за встановлені порушення.

Під час судового розгляду підтверджено, що позивачем не було добровільно виконано вищевказану вимогу.

Натомість, не погоджуючись із правомірністю вказаної вимоги та діями відповідача щодо її винесення, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дії ДФІ в Полтавській області щодо винесення спірної вимоги є обґрунтованими та такими, що вчинені на підставі та у відповідності до вимог діючого законодавства. Крім того, оскільки оскаржувана вимога вказує на виявлені під час проведеної ревізії збитки, їх розмір та необхідність їх перерахування до бюджету, та стягнення матеріальної шкоди, то вони не можуть бути примусово стягнуті та повернуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не шляхом пред'явлення позову до підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваної вимоги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Перевіряючи обґрунтованість дій відповідача щодо винесення оскаржуваної вимоги про усунення порушень, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Згідно ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» визначено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно із п. 2 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року №550, визначено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

У відповідності до вимог п.п. 4-8 Порядку №550, планові та позапланові виїзні ревізії проводяться контролюючими органами відповідно до Закону та цього Порядку.

Планові виїзні ревізії проводяться відповідно до планів контрольно-ревізійної роботи, затверджених в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом.

Контролюючі органи за письмовим зверненням можуть отримувати від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій інформацію, що стосується діяльності та фінансового стану об'єкта контролю.

Про проведення позапланової виїзної ревізії та зустрічної звірки не повідомляється.

Як вбачається з матеріалів справи, ДФІ в Полтавські області на виконання підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 15.11.2014 року та листа слідчого відділу Полтавського міського управління МВС України у Полтавській області від 06.11.2014 року №5/11286 призначено та проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності КП "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради за період з 01.01.2013 року по 01.06.2014 року.

Згідно з пунктом 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Відповідно до п. 48 Порядку, у разі проведення ревізії на підставі звернення правоохоронних органів, а також коли ревізією, проведеною з інших підстав, виявлено порушення, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних правопорушень, матеріали таких ревізій у визначені в пункті 46 цього Порядку строки передаються до правоохоронних органів.

У разі коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, контролюючий орган ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб (п. 49 Порядку).

Згідно з пунктом 50 Порядку, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

На підставі викладеного, у випадку виявлення в ході ревізії порушень, у Державної фінансової інспекції виникає обов'язок вчинення дій направлених на їх усунення, у т.ч. з приводу направлення обов'язкової до виконання вимоги.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про законність дій ДФІ в Полтавській області з приводу винесення вимоги про усунення порушень від 17.01.2015 року №16-06-3-14/265, в зв'язку з чим, погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу відмови у задоволенні вказаної частини позовних вимог.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині скасування оскаржуваної вимоги контролюючого органу, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Як вбачається із змісту оскаржуваної вимоги, підставою для її винесення слугували висновки перевіряючих про не відображення по бухгалтерському обліку КП "Полтава-сервіс" розміру плати за користування місцями для розташування спеціальних конструкцій на суми, які зазначені у розпорядженнях Полтавського міського голови "Про розміщення соціальної реклами", за період з 01.01.2013 року по 01.06.2014 року, що призвело до недоотримання КП "Полтава-сервіс" фінансових ресурсів від 16 рекламорозповсюджувачів за період з 01.01.2013 року по 01.06.2014 року на загальну суму 445818,27 грн. Згідно з мотивувальною частиною скаржуваної вимоги, орган фінансового контролю зазначає, що внаслідок встановленого порушення КП "Полтава-Сервіс" ПМР завдані збитки на суму 445818,27 грн.

Тобто вимога відповідача вказує на виявлені під час проведеної ревізії позивача збитки, їх розмір та необхідність стягнення, зменшення кредиторської заборгованості та асигнувань.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що у відповідності до Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011, Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року у справах №№21-40а14, №21-63а14, від 13 травня 2014 року у справі №21-89а14, від 20 травня 2014 року №21-93а14.

В силу ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання.

Вказана вимога такого може містити виявлені збитки, завдані державі чи об'єкту контролю, проте вони не можуть бути примусово стягнуті та повернуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки.

При цьому, у справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для скасування у судовому порядку оскаржуваної вимоги, та як наслідок, необґрунтованості вказаної частини позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем, як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час її апеляційного перегляду, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Посилання заявників апеляційних скарг на необґрунтованість виявлених під час ревізії порушень вимог діючого законодавства, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки правомірність встановлених порушень перевіряється судом, що розглядає справу за позовом органу державного фінансового контролю з приводу їх відшкодування.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2015р. по справі №816/485/15-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Комунального підприємства "Полтава-сервіс", Полтавської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2015р. по справі №816/485/15-а за позовом Комунального підприємства "Полтава-сервіс" до Державної фінансової інспекції в Полтавській області, треті особи Полтавська міська рада, Виконавчий комітет Полтавської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю "РТМ - Україна", Товариство з обмеженою відповідальністю "РІА ТІС", Командитне товариство "Семізаров та інші Фірма "РІА ТІС", Приватне підприємство "Дарія ТДМ", Приватне підприємство "Бюро Екологічний контроль", Дочірнє підприємство "Стар Полтава", Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерц Еволюшн", Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська реклама", Товариство з обмеженою відповідальністю "Артлайн-Полтава", Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекком", Товариство з обмеженою відповідальністю "Оллан", Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство Оллан", Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, Приватне підприємство "Рекламне агентство "ІРТ - Полтава", Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіаформат", Дочірнє підприємство "Біг Борд" про визнання дій протиправними та скасування вимоги залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Водолажська Н.С.