Справа № 825/1340/15-а
Суддя: Добрянський В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року Чернігів Справа № 825/1340/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Добрянського В.В.,

при секретарі - Скугоревій Н.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Подоляко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Тавіра» до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, визнання заявленої декларантом митної вартості товару щодо товарів, які імпортуються, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року Приватне підприємство «Тавіра» звернулось до суду з адміністративним позовом до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України та просить: визнати протиправним та скасувати «Рішення про коригування митної вартості товару» від 21.01.2015 року № 102000010/2015/000008/2 Чернігівська митниця Державної фіскальної служби; визнати заявлену декларантом митну вартість товару щодо товарів, які імпортуються.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав про відсутність підстав для коригування відповідачем заявленої митної вартості товарів, невідповідність оскаржуваного рішення вимогам статей Митного кодексу України і поданим до митного оформлення документам.

Подані документи, на думку позивача, містили повну і достовірну інформацію про вартість оцінюваного товару, що підтверджує правильність заявленої митної вартості товарів за першим методом (за ціною договору).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на правильність застосування резервного методу визначення митної вартості у зв'язку з відсутністю у поданих позивачем до митного оформлення документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме, витрат та ризиків, пов'язаних з транспортуванням товарів в місце призначення та не можливістю застосування інших методів визначення митної вартості. При цьому представник відповідача зазначила, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58-59 МК України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Зазначила, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості посадовою особою митниці використовувалась митна декларація від 08.01.2015 року № 500060001/2015/000255, відповідно до якої встановлено, що згідно ЄАІС мінімальний рівень митної вартості складає на спірний товар - 2,15 USD/кг.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що, зі слів позивача, він намагався укласти контракт з безпосереднім виробником товару - «ASIA WOVEN CO., LTD», але останній йому відмовив у зв'язку з тим, що позивач не мав змоги проплатити крупнооптову партію товару і рекомендував звернутися до білоруської фірми Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Агростеп» (далі - СТОВ «Агростеп»). Після чого, позивачем 22.09.2014 року був укладений контракт № 2209/14 зі СТОВ «Агростеп» (а.с. 8-9).

21.01.2015 року позивачем до митниці подана митна декларація № 102110000/2015/020157 (а.с. 40) та задекларовано товар «мішки текстильні пакувальні сітчастого переплетення, виготовлені з пофарбованих вторинних матеріалів - стрічкових поліетиленових ниток, технічні, фіолетові, червоні. Виробник: «ASIA WOVEN CO., LTD», країна виробництва Китай», що надійшов на підставі контракту від 22.09.2014 року № 2209/14, укладеного між ПП «Тавіра» та Спільним товариством з обмеженою відповідальністю «Агростеп» та рахунку-фактури до контракту (а.с. 12). Вказаний товар відповідного асортименту, кількості та ціною позивачем придбано на умовах СРТ-Одеса, про що зазначено в рахунку-фактурі до контракту.

Товар було подано до митного оформлення та задекларовано його митну вартість згідно із статтею 58 Митного кодексу України за першим методом (за ціною договору).

У зв'язку з тим, що подані декларантом документи, на думку відповідача, не дають змоги визначити митну вартість імпортованих товарів, відповідачем, відповідно до положень частини 3 статті 53 МК України, було запропоновано позивачу надати додаткові документи, а саме: додатково надати висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством про вартість товару; прайс-лист виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення.

Потреба у наданні зазначених додаткових документів виникла у зв'язку з відсутністю інформації щодо всіх складових митної вартості на умовах поставки СРТ - Одеса. Умови поставки СРТ означають, що продавець доставить товар названому йому перевізнику. Крім того продавець повинен оплатити витрати, пов'язані з транспортуванням товару до пункту призначення. Покупець приймає на себе всі ризики втрати та пошкодження товару, а також інші витрати після передачі товару перевізнику.

Суд вважає, що відповідач дійшов обгрунтованого висновку, що при митному оформленні товарів була відсутня інформація щодо числових значень складових митної вартості товарів, а саме витрат та ризиків, пов'язаних з транспортуванням товарів в місце призначення.

Відповідачем 21.01.2015 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 102000010/2015/000008/2 (а.с. 10) із застосуванням шостого - резервного методу.

Як вбачається із рішення, відповідач зазначив, що причина здійснення коригування митної вартості: відповідно до ч.5 ст. 55 та ч. 4 ст. 57 МК України проведена консультація з уповноваженою на декларування особою з метою обгрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у митного органу, визначення основи вартості та обміну наявною інформацією. В ході консультації встановлено, що у уповноваженої на декларування особи інформація на ідентичні та аналогічні (подібні) товари відсутня. У зв'язку з відсутністю інформації щодо всіх складових митної вартості відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України для визнання заявленої митної вартості уповноваженій на декларування особі було запропоновано додатково надати висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; прайс-лист виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення. Уповноважена на декларування особа відмовилася від надання висновку уповноваженої експертної організації щодо вартості товарів, прайс-листа виробника товару, виписки з бухгалтерської документації, копії митної декларації країни відправлення. У митного органу наявна цінова інформація на подібні (аналогічні) товари: митна декларація від 08.01.2015 року № 500060001/2015/000255 - 2,15 USD/кг, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості.

Митну оцінку товару здійснено із застосуванням резервного методу. Попередні методи не застосовано: 1) за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) - неподання уповноваженою на декларування особою документів, зазначених у частині 3 ст. 53 МК України, а саме висновку уповноваженої експертної організації, щодо вартості товарів, прайс-листа виробника товару, виписки з бухгалтерської документації, копії митної декларації країни відправлення; 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність цінової інформації на ідентичні товари; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність цінової інформації на подібні товари; 4) на основі віднімання вартості - відсутність основи для віднімання; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність основи для додавання.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів статті 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК України).

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 Митного кодексу України).

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють органу доходів і зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 Митного кодексу України.

Крім того, пунктами 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Згідно з частиною третьою статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В силу приписів частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Таким чином, суд приходить до висновку, що орган доходів і зборів правомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом. Враховуючи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, митницею правомірно здійснене коригування митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією від 21.01.2015 року № 102110000/2015/020157, та ухвалено відповідне Рішення від 21.01.2015 № 102000010/2015/000008/2.

За наведених обставин позов є таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову приватного підприємства "Тавіра" до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, визнання заявленої декларантом митної вартості товару щодо товарів, які імпортуються - відмовити в повному обсязі. Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.В. Добрянський