Справа № 813/2649/14
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 р. Справа № 876/6947/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовківському району Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2014 року у адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Полсервіс» до Державної податкової інспекції у Жовківському району Головного управління Міндоходів у Львівській про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень , -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно-Полсервіс» звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень за № та № від 20.03.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що підставою для правильності формування сум податкового зобов'язання та з податку на додану вартість є реальні господарські взаємовідносини позивача з контрагентами ПП «Сервіс-Транс», ТОВ БК «Підземшляхбуд», ТОВ «Епро-Дівайс», ПП «Агат», ТОВ «БФ «Укрбудсервіс», ТОВ «ОМФЛ». Оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі висновків, які ґрунтуються не на первинних облікових звітних документах, а на актах перевірки контрагентів позивача. Обставини щодо господарських операцій податковим органом реально не встановлювались, а при перевірці та звірці господарські операції саме з позивачем податковим органом не досліджувались.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2014 року позовні вимоги задоволено, оскільки суд погодився з доводами позивача.

Державна податкова інспекція у Жовківському району Головного управління Міндоходів у Львівській області подала апеляційну скаргу. Вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просить скасувати оскаржувану постанову.

При цьому апелянт обґрунтовує та мотивує свої вимоги аналогічними запереченням на позовні вимоги, зокрема зазначає, що в контрагентів позивача відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, а саме відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, які є необхідними для здійснення торгівлі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні норми чинного законодавства та обставини справи.

В лютому 2014 року ДПІ у Жовківському району Головного управління Міндоходів у Львівській області проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «Техно-Полсервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи при взаєморозрахунках з контрагентами ПП «Сервіс-Транс», ТОВ БК «Підземшляхбуд», ТОВ «Епро-Дівайс», ПП «Агат», ТОВ «БФ «Укрбудсервіс», ТОВ «ОМФЛ».

25.02.2014 року за результатами перевірки складено акт за №№ 95/13-23-2201/36762745, яким встановлено порушення підприємством вимог п. 14.1.27., п. 44.1., п. 44.6., п.п. 138.1.1. п. 138.1., п. 138.2., п.п. 138.8.1. п. 138.8., п. 138.4. ст. 138, п.п. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 90091,00 грн; п.п. 198.1. п.п. 198.3. ст. 198, п.п. 200.1. ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму податку на додану вартість у сумі 159034 грн.

На підставі акта перевірки податковим органом 20.03.2014 року прийнято податкові повідомлення - рішення за №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 112613,75 грн, в тому числі за основним платежем - 90091грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 22522,75 грн та за № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на додану вартість 198792,50 грн, в тому числі за основним платежем - 159034 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 39758,50 грн.

Між сторонами немає спору щодо змісту та форми первинних документів, які є у справі та досліджувалися під час перевірки та під час судового розгляду. Водночас, відповідач заперечує сам факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами ПП «Сервіс-Транс», ТОВ БК «Підземшляхбуд», ТОВ «Епро-Дівайс», ПП «Агат», ТОВ «БФ «Укрбудсервіс», ТОВ «ОМФЛ», а також реальність усіх даних, наведених у документах.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наступного.

Податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємства визначені внаслідок порушення, на думку відповідача, п.п. 138.1.1. п. 138.1., п. 138.2., п.п. 138.8.1. п. 138.8., п. 138.4., 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України №2755-УІ, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток в сумі 90091 грн.

Відповідно до п.138.1, 138.1.1. ст. 138 ПК України від 02.12.2010 року №2755-УІ витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються, зокрема, із витрат операційної діяльності. Витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Також відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України від 02.12.2010 року №2755-УІ витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг (п.138.4 ст. 138).

Відповідно до п.139.1.9 ст. 139 ПК України від 02.12.2010 року №2755-УІ не включаються до витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Податкові зобов'язання з податку на додану вартість визначені внаслідок порушення підприємством, на думку відповідача, п.198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України від 02.12.2010 р. №2755-У, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 159034 грн.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України від 02.12.2010 р. №2755-У, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковими накладними.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 ст. 201 ПК України). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Як наслідок, слід зазначити, що необхідною умовою для віднесення платником податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду сум податку на додану вартість, включених в ціну придбаних товарів (послуг), є факт придбання таких товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Виходячи з вимог Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» обґрунтування відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

Аналізуючи приписи ст.ст.2, 3, 8, 9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХIV необхідно вказати, що господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції. У протилежному випадку є обґрунтовані підстави для висновку про відсутність самої господарської операції.

Одночасно необхідно зазначити, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди (бюджетного відшкодування з бюджету) є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Враховуючи підстави позову та заперечень, спір виник щодо реальності господарських операцій між позивачем та ПП «Сервіс-Транс», ТОВ БК «Підземшляхбуд», ТОВ «Епро-Дівайс», ПП «Агат», ТОВ «БФ «Укрбудсервіс», ТОВ «ОМФЛ».

Суд першої інстанції встановив і цього не спростовує сторона відповідача, що до перевірки підприємством було подано наступні документи, що підтверджують реальність господарських відносин позивача з контрагентами.

Стосовно взаємовідносин позивача із ТОВ «ОМФЛ», то представлено договір купівлі продажу за №3/05 від 04.05.2012 року, специфікації №1 - № 26 до цього ж договору; видаткові накладні та податкові накладні відповідно за № 05061 та № 05061 від 05.06.2012 року, за № 07061 та №07061 від 07.06.2012 року, за №15061 та № 21062 від 15.06.2012 року, за №21061 та №21061 від 21.06.2012 року, за №22064 та №22064 від 22.06.2012 року за №27071 та №27071 від 27.06.2012 року за №01127 та №01127 від 01.10.2012 року, за №5104 та №5104 від 05.10.2012 року, за №08101 та №08101 від 08.10.2012 року, за №22102 та №22102 від 22.10.2012 року, за №31104 та №31104 від 31.10.2012 року; банківські виписки за період від 08.06.2012 року по 02.11.2012 року; картки рахунки 631: Контрагент ТОВ «ОМФЛ» за червень 2012 року; картки рахунки 631: Контрагент ТОВ «ОМФЛ» за період з 01.10.2012 року - 02.11.2012 року; податкові накладні за червень 2012 року в сумі 39994,26 грн, за жовтень 2012 року в сумі 8333,36 грн; оборотно-сальдові відомості по рахунку 281 (яким ведеться облік руху та наявності товарних запасів, що знаходяться на оптових, розподільчих базах та складах, овочесховищах, морозильниках тощо.) за червень та жовтень 2012 року; податкова декларація з податку на додану вартість за червень місяць 2012 року; податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень місяць 2012 року (якими підтверджується реалізація продукції отриманої від ТОВ «ОМФЛ»).

Реалізація товариством продукції отриманої від ТОВ «ОМФЛ» підтверджується також копіями видаткових та податкових накладних відповідно за №РН-0000055 від 06.06.2012 року та №61 від 28.05.2012 року, за №РН-0000056 від 06.06.2012 року та №66 від 31.05.2012 року, за №РН-0000057 від 06.06.2012 року та №70 від 31.05.2012 року, за №РН-0000058 від 06.06.2012 року та №67 від 31.05.2012 року, за №РН-0000059 від 06.06.2012 року та №71 від 06.06.2012 року, за №РН-0000060 від 13.06.2012 року та №72 від 07.06.2012 року, за №74 від 13.06.2012 року, за №РН-0000066 від 21.06.2012 року та №78 від 14.06.2012 року, за №РН-0000067 від 21.06.2012 року та №79 від 14.06.2012 року, за №РН-0000068 від 21.06.2012 року та №77 від 14.06.2012 року, за №РН-0000063 від 15.06.2012 року та №73 від 07.06.2012 року, за №РН-0000064 від 18.06.2012 року та №81 від 18.06.2012 року, за №РН-0000078 від 30.07.2012 року та №97 від 30.07.2012 року, за №РН-0000069 від 22.06.2012 року та №85 від 22.06.2012 року, за №РН-0000071 від 02.07.2012 року та №82 від 18.06.2012 року, №87 від 02.07.2012 року, за №РН-0000070 від 22.06.2012 року та №86 від 22.06.2012 року, за №РН-0000072 від 02.07.2012 року та №88 від 02.07.2012 року, за №РН-0000104 від 17.09.2012 року та №100 від 03.08.2012 року, №126 від 17.09.2012 року, за №РН-0000109 від 01.10.2012 року та №131 від 28.09.2012 року, №133 від 01.10.2012 року, за №РН-0000110 від 08.10.2012 року та №134 від 02.10.2012 року, за №РН-0000113 від 09.10.2012 року та №136 від 05.10.2012 року, за №РН-0000114 від 10.10.2012 року та №137 від 08.10.2012 року, за №РН-0000116 від 17.10.2012 року та №142 від 15.10.2012 року, за №РН-0000117 від 17.10.2012 року та №143 від 17.10.2012 року, №139 від 11.10.2012 року, за №РН-0000115 від 17.10.2012 року, за №РН-0000130 від 29.10.2012 року, за №РН-0000147 від 12.12.2012 року та №138 від 10.10.2012 року, за № РН-0000119 від 17.10.2012 року, за №РН-0000124 від 29.10.2012 року та №141 від 15.10.2012 року, за № РН-0000123 від 29.10.2012 року та №149 від 24.10.2012 року, за № РН-0000166 від 23.10.2012 року, за № РН-0000167 від 23.10.2012 року та №183 від 23.10.2012 року, №184 від 23.10.2012 року.

Також надано договори щодо реалізації продукції отриманої від ТОВ «ОМФЛ» з наступними контрагентами: ПАТ «Томашгородський щебеневий завод», ТзДВ «Івано-Франківськзалізобетон», ТОВ «Мехсервіс-М», ВАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат», ПАТ «Миколаївцемент», МП «Дніпродзержинський сталеварний завод ДП ПАТ «Дніпровагонмаш»», ПрАТ «Агропромислова група», ПрАТ «Агропромислова група», ТОВ «ТРИАДА», ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет», ПП «Арт Портал», АТ «Новоселівський гірничо-збагачувальний комбінат», ПП «НВФ «Істро-Сервіс», ТОВ «Дресссервіс», ТОВ «Чортківський цукровий завод», Колективна фірма «ВЕСТТ», ПрАТ «Андезит», ТОВ «Бетонгруп-1», АТ «Новоселівський гірничо-збагачувальний комбінат», ПрАТ «АКЗ», ТОВ «ТД Агротрейд Груп», КНДВП «Крок».

Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «Епро-Дівайс», то представлено договір від 03.09.2012 року № 5/09 на постачання товару; специфікації за №1 - № 28 до угоди №5/09 від 03.09.2012 року; видаткові та податкові накладні відповідно за №-08102 від 08.10.2012 року та №08102 від 08.10.2012 року, за №26105 від 26.10.2012 року та №26105 від 26.10.2012 року, за №29111 від 29.10.2012 року та №29111 від 29.10.2012 року, за №14113 та №14113 від 14.11.2012 року, за №15111 та №15111 від 15.11.2012 року, за №27119 та №27119 від 27.11.2012 року, за №30126 та №30126 від 30.11.2012 року, за №30129 та №30129 від 30.11.2012 року, за № 5123 та № 5123 від 05.12.2012 року, за №20122 та № 20122 від 20.12.2012 року, за №28126 та № 28126 від 28.12.2012 року, за №29123 та № 29123 від 29.12.2012 року, за №24011 та №24011 від 24.01.2013 року, за №25029 та №25029 від 25.01.2013 року, за №1026 та №1026 від 01.02.2013 року, за №15023 та №15023 від 15.02.2013 року, за №18023 та №18023 від 18.02.2013 року, за №27027 та №27027 від 27.02.2013 року, за №11042 та №11042 від 11.03.2013 року, за №14043 та №14043 від 14.03.2013 року, за №18041 та №18041 від 18.03.2013 року, за №25042 та №25042 від 25.03.2013 року, за №27046 та №27046 від 27.03.2013 року, за №29043 та №29043 від 29.03.2013 року, за №29046 та №29046 від 29.03.2013 року; банківські виписки за період з 12.11.2012 року по 15.04.2013 року; картки рахунки 631: Контрагент: ТОВ «ЕПРО-ДІВАЙС» за період з 01.10.2012 року по 30.04.2013 року; податкову звітність по ПДВ за жовтень 2012 року в сумі 7907,13 грн., за листопад 2012 року в сумі 13 792,89 грн., за грудень 2012 року в сумі 12573,83 грн., за січень 2013 року в сумі 3609, 27 грн., за лютий 2013 року в сумі 10659,39 грн., за березень 2013 року в сумі 13711, 03 грн.; оборотно-сальдові відомості по рахунку 281 (яким ведеться облік руху та наявності товарних запасів, що знаходяться на оптових, розподільчих базах та складах, овочесховищах, морозильниках тощо.) за жовтень, листопад, грудень 2012 року та січень, лютий, березень 2013 року.

Реалізація товариством продукції отриманої від ТОВ «ЕПРО-ДІВАЙС» підтверджується копіями податкових декларацій з податку на додану вартість за період з жовтеня 2012 року по березень 2013 року; видатковими та податковими накладними відповідно за № РН-0000129 від 29.10. 2012 року та №153 від 29.10.2012 року, за № РН-0000128 від 29.10. 2012 року, та №147 від 23.10.2012 року, за № РН-0000127 від 29.10. 2012 року та №150 від 24.10.2012 року, за № РН-0000126 від 29.10. 2012 року та №146 від 22.10.2012 року, за № РН-0000125 від 29.10.2012 року та №148 від 24.10.2012 року, за № РН-0000120 від 17.10. 2012 року та №144 від 17.10.2012 року, за № РН-0000135 від 16.11.2012 року та №159 від 15.11.2012 року, за № РН-0000136 від 19.11.2012 року та №158 від 13.11.2012 року, за № РН-0000137 від 28.11.2012 року та №160 від 16.11.2012 року, за № РН-0000138 від 28.11.2012 року та №163 від 21.11.2012 року, за № РН-0000142 від 30.11.2012 року та №169 від 30.11.2012 року, за № РН-0000148 від 12.12.2012 року та №174 від 07.12.2012 року, за № РН-0000150 від 14.12.2012 року та №178 від 13.12.2012 року, за № РН-0000149 від 14.12.2012 року та №177 від 13.12.2012 року, за № РН-0000140 від 20.09.2013 року та №151 від 13.09.2013 року, за № РН-0000144 від 23.09.2013 року та №160 від 23.09.2013 року, за № РН-0000152 від 29.12.2012 року та №179 від 25.12.2012 року, за № РН-0000151 від 24.12.2012 року та №176 від 13.12.2012 року, за № РН-0000001 від 09.01.2013 року та №1 від 03.01.2013 року, за № РН-0000115 від 02.08.2013 року та №127 від 02.08.2013 року, за № РН-0000182 від 14.11.2013 року та №204 від 14.11.2013 року, за № РН-0000002 від 25.01.2013 року та №2 від 25.01.2013 року, за № РН-0000003 від 25.01.2013 року та №3 від 25.01.2013 року, за № РН-0000004 від 25.01.2013 року та №4 від 25.01.2013 року, за № РН-0000005 від 28.01.2013 року та №5 від 28.01.2013 року, за № РН-0000006 від 04.02.2013 року та №6 від 30.01.2013 року, за № РН-0000026 від 14.03.2013 року та №25 від 05.03.2013 року, за № РН-0000021 від 28.02.2013 року та №25 від 28.02.2013 року, за № РН-0000013 від 25.02.2013 року та №15 від 25.02.2013 року, за № РН-0000012 від 25.02.2013 року та №14 від 25.02.2013 року, за № РН-0000010 від 18.02.2013 року та №12 від 18.02.2013 року, за № РН-0000009 від 18.02.2013 року та №11 від 18.02.2013 року, за № РН-0000008 від 18.02.2013 року та №10 від 13.02.2013 року, за № РН-0000023 від 04.03.2013 року та №23 від 04.03.2013 року, за № РН-0000011 від 19.02.2013 року та №13 від 19.02.2013 року, за № РН-0000022 від 04.03.2013 року та №22 від 04.03.2013 року, за № РН-0000025 від 14.03.2013 року та №28 від 12.03.2013 року, за № РН-0000024 від 14.03.2013 року та №27 від 12.03.2013 року, податкова накладна №26, за № РН-0000027 від 15.03.2013 року та №30 від 15.03.2013 року, за № РН-0000028 від 18.03.2013 року та №32 від 18.03.2013 року, за № РН-0000031 від 21.03.2013 року та №29 від 15.03.2013 року, за № РН-0000032 від 22.03.2013 року та №36 від 22.03.2013 року, за № РН-0000035 від 27.03.2013 року та №38 від 27.03.2013 року, за № РН-0000036 від 08.04.2013 року та №39 від 28.03.2013 року, за № РН-0000037 від 08.04.2013 року та №40 від 02.04.2013 року, за № РН-0000038 від 08.04.2013 року та №42 від 08.04.2013 року, за № РН-0000039 від 08.04.2013 року та №43 від 08.04.2013 року, за № РН-0000040 від 10.04.2013 року та №44 від 09.04.2013 року, за № РН-0000041 від 11.04.2013 року та №45 від 11.04.2013 року, за № РН-0000044 від 19.04.2013 року та №41 від 11.04.2013 року, за № РН-0000043 від 15.04.2013 року та №48 від 15.04.2013 року, за № РН-0000045 від 19.04.2013 року та №50 від 15.04.2013 року, за № РН-0000060 від 24.05.2013 року та №62 від 15.05.2013 року, №71 від 24.05.2013 року.

Також надано договори щодо реалізації продукції отриманої від ТОВ «ЕПРО-ДІВАЙС» з наступними контрагентами: ПП «Світогор», ТОВ «ТРТІ», ПАТ «Томашгородський щебеневий завод», ПАТ «Горохівський цукровий завод», ТОВ «НМ Трейд», Філія «ПАНК «Нерудник», ПАТ «Івано-Франківськцемент», МП «Дніпродзержинський сталеварний завод ДП ПАТ «Дніпровагонмаш»», ПрАТ «Агропромислова група», ПАТ «Івано-Франківськцемент», ТзДВ «Івано-Франківськзалізобетон»», ТОВ «Бетонбуд», ТОВ «Бетонбуд», ТОВ «Дрессервіс», КНДВП «Крок», ПАТ «Сумихімпром», ВП «Радошинське кар'єроуправління»ДП «Управл.пром.підпр.держ.адміністрації зал.транспорту України», ТОВ «Мокрянський кам'яний кар'єр №3», ТОВ «МАЙДАН-ВІЛЬСЬКИЙ КАР'ЄР», ПАТ «Миколаївцемент», ТзДВ «Пустомитівське заводоуправління вапнових заводів», ТзДВ «Шляхове ремонтно-будівельне управління №65», МП «Дніпродзержинський сталевар ний завод ДП ПАТ «Дніпровагонмаш»», ТОВ фірма «ТРИАДА», ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд», ПП «Кантрансбуд», ТзДВ «Пустомитівське заводоуправління вапнових заводів», ТзОВ «Мехсервіс-М», Колективна фірма «ВЕСТТ», ПП «Західбетонбуд», ПП «Західний Буг», ТОВ «Поділля-Залізобетон», ТОВ «Статус МКС», Дочірнє підприємство «Спецзалізбетон» ВАТ «Івано-Франківськцемент».

Стосовно взаємовідносин позивача із ТОВ «Будівельна фірма «Укрбудсервіс», то представлено підприємством договір купівлі-продажу від 01.04.2013 року; специфікації за №1 - №6 до договору №1/04 віл 01.04.2013 року; видаткові та податкові накладні відповідно за №8044 від 08.04.2013 року та №8044 від 08.04.2013 року, за №18046 від 18.04.2013 року та №18046 від 18.04.2013 року, за №26048 від 26.04.2013 року та №26048 від 26.04.2013 року, за №30047 від 30.04.2013 року та №30047 від 30.04.2013 року; платіжне доручення № 764 від 03 липня 2013 року; вимоги про сплату заборгованості від ТОВ «СВІТ АГРО БУД», договір про відступлення права вимоги від 31 травня 2013 року; банківські виписки за період з 22.04.2013 року по 04.07.2013 року; картки рахунку 631: Контрагент: ТОВ «Будівельна фірма «УКРБУДСЕРВІС» за період з 01.04.2013 року по 31.05.2013 року; оборотно-сальдові відомості по рахунку 281 (яким ведеться облік руху та наявності товарних запасів, що знаходяться на оптових, розподільчих базах та складах, овочесховищах, морозильниках тощо.) за квітень 2013 року; податкову декларації з податку на додану вартість за квітень 2013 року; видаткові та податкові накладні відповідно за №РН-0000042 від 15.04.2013 року та №49 від 15.04.2013 року, за №РН-0000049 від 24.04.2013 року та №53 від 18.04.2013 року, №РН-0000050 від 24.04.2013 року та №52 від 18.04.2013 року, за №РН-0000051 від 25.04.2013 року та №57 від 25.04.2013 року, за №РН-0000061 від 27.05.2013 року та №72 від 27.05.2013 року, за №РН-0000102 від 22.07.2013 року та №113 від 16.07.2013 року. Стосовно взаємовідносин позивача із ТОВ «Фірма «Сервіс - Транс», то представлено підприємством договір купівлі-продажу №2/05 від 07.05.2013 року; специфікація за №1 - № 11 до договору №2/05 від 07.05.2013 року; видаткові та податкові накладні відповідно за № 7059 від 07.05.2013 року та №7059 від 07.05.2013 року, за № 15055 від 15.05.2013 року та №15055 від 15.05.2013 року, за № 28055 від 28.05.2013 року та №28055 від 28.05.2013 року, за №3066 від 03.06.2013 року та №3066 від 03.06.2013 року, за №10063 від 10.06.2013 року та №10063 від 10.06.2013 року, за №19066 від 19.06.2013 року та №19066 від 19.06.2013 року, за №25068 від 25.06.2013 року та №25068 від 25.06.2013 року, за №26073 від 26.06.2013 року та №26073 від 26.06.2013 року, за №27082 від 27.06.2013 року та №27082 від 27.06.2013 року; банківські виписки за період з 05.06.2013 року по 23.07.2013 року; картки рахунку 631: Контрагент ТОВ «Фірма «Сервіс - Транс»» за період з 01.05.2013 року по 31.07.2013 року; оборотно-сальдові відомості по рахунку 281 (яким ведеться облік руху та наявності товарних запасів, що знаходяться на оптових, розподільчих базах та складах, овочесховищах, морозильниках тощо. ) за травень, червень 2013 року; податкові декларації з податку на додану вартість за травень 2013 року та червень 2013 року; видаткові та податкові накладні відповідно за №РН-0000053 від 15.05.2013 року та №58 від 13.05.2013 року, за №РН-0000055 від 17.05.2013 року та №59 від 13.05.2013 року, за №РН-0000056 від 17.05.2013 року та №63 від 17.05.2013 року, за №РН-0000057 від 22.05.2013 року та №65 від 22.05.2013 року, за №РН-0000058 від 24.05.2013 року та №67 від 22.05.2013 року, за № РН-0000070 від 01.06.2013 року та №76 від 30.05.2013 року, №81 від 01.06.2013 року, за № РН-0000071 від 03.06.2013 року та №82 від 03.06.2013 року, за № РН-0000072 від 03.06.2013 року та №79 від 31.05.2013 року, за № РН-0000073 від 03.06.2013 року та №83 від 03.06.2013 року, за № РН-0000075 від 12.06.2013 року та №84 від 05.06.2013 року, за № РН-0000076 від 12.06.2013 року та №85 від 05.06.2013 року, за № РН-0000077 від 12.06.2013 року та №87 від 05.06.2013 року, за № РН-0000078 від 12.06.2013 року та №88 від 12.06.2013 року, за № РН-0000079 від 14.06.2013 року та №90 від 14.06.2013 року, за № РН-0000081 від 19.06.2013 року та №95 від 19.06.2013 року, за № РН-0000082 від 20.06.2013 року, за № РН-0000083 від 21.06.2013 року та №89 від 19.06.2013 року, за № РН-0000084 від 21.06.2013 року та №96 від 19.06.2013 року, за № РН-0000085 від 21.06.2013 року, за № РН-0000086 від 21.06.2013 року та №94 від 18.06.2013 року, №98 від 21.06.2013 року, за № РН-0000087 від 21.06.2013 року та №93 від 18.06.2013 року, за № РН-0000088 від 26.06.2013 року та №99 від 26.06.2013 рок.

Також представлено договори щодо реалізації продукції отриманої від ТОВ «Фірма «Сервіс - Транс»» наступним контрагентам: ПП «Агропостач», ПрАТ «Агропромислова група», ПП «АМ-ТЕК», ТОВ Фірма «АЛЬЯНС-НВС», Філія «ПКНК «Нерудник» ПАТ «Івано-Франківськцемент», ПрАТ «Транспорт», ТОВ «Радехівський цукор», ТзДВ «Пустомитівське заводоуправління вапнових заводів», ПП «Західний Буг», ТОВ «ІКАРУС-СЕРВІС», ПрАТ «Агропромислова група», ТзДВ «Шляхове ремонтно-будівельне управління №65», ПАТ «Миколаївцемент», ПАТ «Івано-Франківськцемент», ПП «Кантрансбуд».

Щодо взаємовідносин позивача із ПП фірма «Агат», то підприємством представлено договір №01/12 від 03.12.2012 року; акту №29123 про прийняття-передачі виконаних робіт від 29.12.2012 року; податкову накладну №29123 від 29.12.2012 року; комерційні пропозиції від ПП «Фірма «АГАТ» про розроблення Інтернет проекту ТОВ «Техно-Полсервіс»; картки рахунку №631: Контрагенти: ПП «Фірма Агат» за 01.12.2012 року по 26.12.13 року; платіжне доручення № 609 від 25.02.2013 року; банківську виписку від 26.02.2013 року.

Стосовно взаємовідносин із ТОВ «Будівельна компанія «Підземшляхбуд», то реальність господарських відносин стверджується договором про виконання робіт №02/12 від 26.11.2012 року; калькуляцією вартості поточного ремонту офісних приміщень згідно договору №02/12 від 28.11.2012 року; податковою накладною №24129 від 24.12.2012 року; актом №24129 здачі-прийняття робіт (надання послуг); договором оренди №4 нерухомого майна від 06.04.2012 року з ТОВ «ПЕНТА Л», додатком №1 до договору про виконання робіт №2/12 від 28.11.2012 року; картки рахунку 631: Контрагент: ТОВ «Будівельна компанія «Підземшляхбуд» за період з 01.12.2012 року по 26.02.2014 року; платіжним дорученням №610 від 25.02.2013 року; банківською випискою від 26.02.2013 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в даному випадку, обставини справи та зібрані в ній докази у їх сукупності свідчать про те, що господарські операції позивача з його контрагентами мали товарний - реальний характер, вчинені в межах та з метою господарської діяльності суб'єктів господарювання. До зазначених висновків суд апеляційної інстанції дійшов дослідивши під час судового розгляду договори поставки, податкові та видаткові накладні, платіжні доручення, акти звіряння та банківські виписки.

Також, необхідно вказати, що наведені первинні документи містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт придбання товарів.

Надані позивачем докази дають суду достатні підстави для висновку про сплату позивачем сум ПДВ у ціні придбаних товарів у контрагентів, які мали статус платників податку на додану вартість.

Також слід зазначити, що посилання податкового органу на ряд актів перевірок державних податкових інспекцій вищезазначених контрагентів позивача, зокрема щодо неможливості проведення зустрічної звірки, є необґрунтованими, оскільки звірки фактично не проводились і обставини щодо вказаних господарських операцій податковим органом реально не встановлювались, а при перевірці та звірці господарські операції саме з позивачем податковим органом не досліджувались.

При цьому необхідно зазначити, що як вбачається з матеріалів справи та акта перевірки, відповідними судовими рішеннями було встановлено невідповідність актів про неможливість проведення зустрічних звірок вимогам податкового законодавства України.

В силу приписів п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно ст.16 Податкового кодексу України обов'язком платника податків є, зокрема: ведення в установленому порядку обліку доходів і витрат, складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подача до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплата податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Таким чином, відповідальність за сплату до бюджету грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість несе кожна конкретна особа - платник податку, що формує дані податкового обліку з цього податку, а не контрагент такої особи.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України серед критеріїв/принципів/, які повинні застосовуватись суб'єктом владних повноважень при прийнятті ними рішень та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень є, зокрема, принцип законності, відповідно до якого суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб'єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто у урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватись на припущеннях, тим більше коли йдеться про майнову відповідальність.

Поряд з цим, слід також зазначити, що чинним законодавством України не встановлено обов'язку суб'єкта господарювання, а також права здійснювати перевірку справжності наданих контрагентами документів при укладенні договорів, а також не передбачено обов'язку здійснювати перевірку місцезнаходження контрагентів або сплати податків контрагентами тощо. При невиконання контрагентом своїх обов'язків перед бюджетом не може бути підставою для неможливості формування податкового кредиту на підставі господарських операцій інших суб'єктів господарювання, оскільки відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому до відповідальності може бути притягнутий лише порушник.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в спосіб, визначений ст.162 КАС України, оскільки відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, та не довів правомірність прийнятих рішень.

В зв'язку з цим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи всебічно, повно та об'єктивно встановив обставини справи, дослідив та оцінив всі докази, які містяться в матеріалах справи.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовківському району Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2014 року у справі №813/2649/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : В.П.Сапіга

Судді: І.М. Обрізко

Н.Г. Левицька

Повний текст виготовлено 19.05.2015р.