Справа № 813/2126/14
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Справа № 876/8556/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Червоноградська автобаза» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Червоноградська автобаза» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Корюк Тетяни Василівни, Державної реєстраційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2014 року позивач відкрите акціонерне товариство «Червоноградська автобаза» звернувся до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Корюк Тетяни Василівни, Державної реєстраційної служби України, в якому просив (з врахуванням наступних уточнень) визнати незаконним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 08 січня 2014 року № 9748825, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Тетяною Василівною, зобов'язати Державну реєстраційну службу України повторно розглянути заяву Відкритого акціонерного товариства «Червоноградська автобаза», прийняту 06.12.2013 року за реєстраційним номером 4377053 про державну реєстрацію права власності на комплекс нерухомого майна по вул. Б.Хмельницького, 74 у м. Сокаль Львівської області. У найменуванні відповідача позивач просив виключити словосполучення «реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з'ясовано обставини справи та зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права, в зв'язку чим просить таке скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що відмова у реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» заборонена. Вказує, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» рішення суду, яке набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інші речові права на нерухоме майно, а подана заява про державну реєстрацію прав не пов'язана із відчуженням нерухомого майна.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 квітня 2013 року рішенням Господарського суду Львівської області у справі №914/401/13-а, залишеним без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30 вересня 2013 року, витребувано у ДПзІІ «Техінвест» та передано ВАТ «Червоноградська автобаза» комплекс нерухомого майна по вул. Б.Хмельницького, 74 у м. Сокаль Львівської області та визнано за позивачем право власності на вказаний комплекс нерухомого майна.

06 грудня 2013 року позивач звернувся до Реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яка зареєстрована за реєстраційним номером 4377053. До заяви долучено рішення Господарського суду Львівської області від 04 квітня 2013 року у справі №914/401/13-а та державний акт на право власності на земельну ділянку Серії І-ЛВ № 003420-163 від 30.06.1999 року, виданий Сокальською міською радою.

08 січня 2014 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Корюк Тетяною Василівною прийнято рішення №9748825 про відмову ВАТ «Червоноградська автобаза» у державній реєстрацій права власності на комплекс, який розташований по вул. Б.Хмельницького, 74 у м. Сокаль Львівської області з тих підстав, що заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, а саме на нерухоме майно ДП «Техінвест», яке є попереднім власником майна, що відчужується, накладено арешт.

В силу норми ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Пунктом 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав, нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 цього ж Закону державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Частиною 1 статті 24 цього Закону передбачено, що державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Вказаний перелік є вичерпним, відмова у державній реєстрації прав з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що за наявності заборон в реєстрі, реєстратор не наділений повноваженнями здійснювати реєстрацію права або його припинення.

З матеріалів справи вбачається, що на момент звернення позивача із заявою щодо реєстрації прав на нерухоме майно ДП «Техінвест», яке є попереднім власником майна, що відчужується, накладено арешт. Так, як зазначив у запереченнях державний реєстратор арешт накладено згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпровського МУЮ Єгоровим О.А. 13.11.2013 року.

Таким чином, щодо майна, на яке 06.12.2013 року позивачем подано заяву про реєстрацію права власності, було зареєстроване обтяження, що забороняло реєстратору здійснювати реєстрацію права власності на майно відповідно до положень статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відтак, рішення про відмову у реєстрації прав та їх обтяжень від 08.01.2014 року прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підстави для його скасування відсутні.

Вимога позивача про зобов'язання Державної реєстраційної служби України повторно розглянути заяву Відкритого акціонерного товариства «Червоноградська автобаза», прийняту 06.12.2013 року за реєстраційним номером 4377053 про державну реєстрацію права власності на комплекс нерухомого майна по вул. Б.Хмельницького, 74 у м. Сокаль Львівської області є похідною від первинної позовної вимоги позивача про визнання незаконним рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень і в задоволенні такої судом першої інстанції підставно відмовлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Червоноградська автобаза» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року у справі № 813/2126/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матсковська