Справа № 808/8603/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/8603/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2015 року

справа № 808/8603/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19 січня 2015 року у справі № 808//8603/14 за позовом Дніпровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до закритого акціонерного товариства «Запоріжжя-Млин» про стягнення штрафу,-

в с т а н о в и В:

Дніпровське територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з Закритого акціонерного товариства «Запоріжжя-Млин» штраф за порушення законодавства на ринку цінних паперів у розмірі 1700 грн..

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19 січня 2015 року позов залишено без розгляду, у зв’язку з пропуском строку звернення до суду з позовом. Ухвала суду мотивована відсутністю підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, оскільки позивачем не наведено тих обставин, які б свідчили про неможливість звернення до суду у визначені чинним законодавством строки.

Посилання позивача на ту обставину, що несвоєчасне звернення до суду було зумовлено перепискою позивача з органами прокуратури з приводу подання до суду позову, суд не визнав достатніми для задоволення клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач – Дніпровське територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тими доводами, які зазначені позивачем як поважні причини пропуску процесуального строку у клопотанні про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. ст..100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Отже, поважність причин пропуску строку встановлюється судом на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

У клопотанні, вказуючи на поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивач зазначив про те, що уповноваженою особою Комісії у відношенні ЗАТ «Запоріжжя-Млин» винесено постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 20.01.2014 № 14-ДН-1-Е, відповідно до якої до Товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 1700 грн. 00 коп..

Проте, на момент звернення до суду зазначена сума штрафу ЗАТ «Запоріжжя-Млин» не сплачена, чим державі заподіюється шкода у вигляді ненадходження грошових коштів до державного бюджету України.

У зв’язку з тим, що територіальне управління Національної комісії та її територіальні органи від стати судового збору не звільнені, позивачем матеріали справ, які стосуються несплати юридичними особами штрафів в добровільному порядку направляються до органів прокуратури за місцем знаходження боржника.

ДТУ НКЦПФР зверталось до прокуратури Запорізької області щодо примусового стягнення штрафу з ЗАТ «Запоріжжя-Млин» шляхом подання до Запорізького окружного адміністративного суду позову про стягнення штрафу в інтересах держави в особі ДТУ НКЦПФР (лист № 1583/01-19/03 від 28.03.2014). Прокуратурою м. Запоріжжя відмовлено в поданні позовів до Запорізького окружного адміністративного суду (лист № 4269 вих-14 від 22.04.2014/вх. ДТУ НКЦПФР № 3774/01-19/03/06 від 19.09.2014).

У зв’язку з цим ДТУ НКЦПФР змушено самостійно звернутись до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з ЗАТ «Запоріжжя-Млин» штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп.».

Встановивши обставини, з якими позивач пов’язує наявність поважних причин пропуску процесуального строку, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що поважними причинами можуть бути визнані такі обставини, які об’єктивно перешкоджали особі в реалізації свого права на звернення до суду, не залежать від волевиявлення особи та пов’язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами певних процесуальних дій.

При цьому, таких обставин позивачем не наведено та не зазначено, що перешкоджало в строк, встановлений чинним законодавством, звернутися до суду з позовом.

Щодо посилання позивача на неможливість сплати судового збіру за подачу позову до суду, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Зміст цієї статті передбачає право суду, з урахуванням наведених доводів, зокрема відстрочити чи розстрочити суб’єкту владних повноважень сплату судового збору.

Крім того, у відповідності до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Будь-яких доказів щодо неможливості сплати судового збору позивач не надав.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати зазначені позивачем причини пропуску строку поважними.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв’язку з чим підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.199, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19 січня 2015 року у справі № 808//8603/14 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко