Справа № 804/18981/14
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2015 рокусправа № 804/18981/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім Ф.Е.Дзержинського» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року по справі № 804/18981/14 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" звернулось до суду із позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів, у якому просить: скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2014/20037 від 30.05.2014р.; визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №110010000/2014/600064/1 від 30.05.2014р.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що винесені митним органом рішення є протиправними, оскільки в рішенні про коригування митної вартості товарів та картці відмови Дніпропетровською митницею не вказано жодної обґрунтованої підстави, відповідно до якої було відмовлено позивачу по оформленню товару за основним методом (за ціною контракту). У зв'язку з ненаведенням митним органом доказів того, що подані позивачем документи для митного оформлення товару є недостатніми або такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування відповідачем переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність винесеного митним органом рішення щодо застосування іншого, ніж основний методу визначення митної вартості.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача підтримав свою правову позицію.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, 28.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського" (ПАТ "Дніпровський меткомбінат"), іменоване надалі "Покупець" та фірма "VESUVIUS POLAND SP. ZO. О." Польща, іменована надалі "Продавець" уклали контракт № 14-0156-12 про наступне.

Продавець продає, а Покупець купує на умовах поставки - DAP - ПАТ "Дніпровський меткомбінат" м. Дніпродзержинськ, Україна, відповідно до правил Incoterms 2010 р. - при поставці автомобільним транспортом; - DAP - ст. Правда Придніпровської зал., Україна, код станції 451701, відповідно до правил Інкотермс 2010 р. - при поставці залізничним транспортом, Товар, найменування, кількість, ціна та строки поставки якого зазначені у Специфікаціях, що є невід'ємною частиною даного Контракту (п. 1.1).

28.01.2014 року Сторони підписали Специфікацію № 1 до Контракту № 14-0156- 12, умовами якої визначено: умови поставки: DAP - ПАТ "Дніпровський меткомбінат", м.Дніпродзержинськ, Україна (Інкотермс 2010).

Позивач 29.05.2014 року звернувся до Дніпропетровської митниці Міндоходів для митного оформлення товару: " вогнетривка суміш неорганічних речовин алюмосилікатного типу вогнетривів у вигляді порошку та дрібних камінців: вогнетривкий бетон марки CRITERION 80РЕ - 12, 000 тонн".

Зазначений товар надійшов на адресу Позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 28.01.2014 № 14-0156-12, укладеного між "VESUVIUS POLAND SP.Z О.О." та ПАТ "ДМК ім. Дзержинського" та заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації №110010000/2014/020769 від 30.05.2014.

Відповідно до умов контракту з фірмою"VESUVIUS POLAND SP.Z О.О" №14-0156-12 від 28.01.2014 року останній є виробником та продавцем, при митному оформлені товару позивач визначив митну вартість за основним методом - ціною контракту і в ДМВ та ВМД № 110010000/2014/020758 від 29.05.2014 року та зазначив, що згідно рахунку (інвойс) № 131403680 від 23.05.2014 вартість 1 т "огнеупорный бетон" складає 924, 5000 євро (курс валюти 16, 010618).

Вартість поставленого товару в кількості 12 000 кг склала загальну суму 11 094, 00 євро або 177 621, 80 грн.

Згідно умов контракту та положень ст. 53 Митного кодексу України декларантом було надано наступний пакет документів: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 110/2012/0001471 від 29.04.2014р.; міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 161878 від 26.05.2014р.;довідка транс. № 062Д/712 від 30.05.2014р.; прейскурант (прас-лист) виробника товару б/н від 30.09.2013р.;комерційна пропозиція № 13/09/30 від 30.09.2013р.; рахунок-фактура (інвойс) № 131403711 від 26.05.2014р.; пакувальний лист № 151403595 від 26.05.2014р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація № 1 від 28.01.2014р.; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 14-0156-12 від 28.01.2014р.; інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю № 2730 від 26.05.2014р.; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю № 2730 від 26.05.2014р.; сертифікат про походження товару загальної форми PL/MF/AK 0036011 від 26.05.2014р.;інші некласифіковані документи: КТ-110-0246-2012 від 10.02.2012р.; лист виробника б/н від 26.05.2014р.; с.я. б/н від 26.05.2014р.; копія митної декларації країни відправлення 14РL351010Е0035813 від 26.05.2014р.; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 110010000.2014.020769 від 30.05.2014р., про що зроблено запис у картці відмови в прийнятті митної декларації № 110010000/2014/20037.

Ознайомившись з наданим пакетом документів до декларації № 110010000/2014/020579 від 05.05.2014р. у відповідності відповідно до ст. 337 Митного кодексу України, Дніпропетровською митницею Міндоходів було виявлено певні ознаки ризиковості операції, що визначені наступними індикаторами ризиків: 3.3.2. Дата, сума або умови передплати за товар не відповідають умовам контакту; 4.2.4 Післяоплата.

З причин певного ступеню ризиковості операції та з метою здійснення вичерпного переліку форм та обсягів митного контролю для унеможливлення декларування недостовірної митної вартості посадовою особою, що здійснює митний контроль та митне оформлення сформовано ризики 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів" та 106-2 "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

Посадовою особою Дніпропетровської митниці встановлено відсутність в основних документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

На виконання вимог ст.53 Митного кодексу України, позивачем для підтвердження заявленої митної вартості було надано прайс-лист виробника товару від 30.09.2013р., який містить відомості щодо ціни товару на рівні 829, 50 євро/т без урахування транспортування та без визначення умов постачання. При цьому, дата зазначеного документу не кореспондується із специфікацією від 28.01.2014р. № 1 до Контракту. Зазначеним прайс-листом виробник, пропонує для продажу товари лише одному покупцеві, що унеможливлює визначення дійсної вартості ввезеного товару.

Так, на момент проведення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару документи, визначені п. 2.6 ст.53 Митного кодексу України, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів до кордону України ПАТ "ДМКД" не було надано.

Наявна копія митної декларації країни відправлення від 28.04.2014р. №14PL351010Е0035813 не містить відомостей необхідних для перевірки та підтвердження числових значень складових митної вартості, заповнена іноземною мовою та надана без перекладу, що унеможливило проведення контролю щодо наявних розбіжностей.

Враховуючи інформацію прайс-листа, комерціної пропозиції та відомостей зовнішньо-економічного контракту, митний орган визначив суму транспортних витрат 95, 00 євро/т (12 тонн) - 1140 євро.

За інформацією митного органу від водія ОСОБА_2, що здійснював перевезення імпортованого товару об'єм вантажного відсіку транспортного засобу - 83 м3, відстань від місця завантження (Skawina, Польща) до місця призначення (Дніпродзержинськ, Україна) складає 1300 км.

За відомостями офіційно направленого до митних органів листа Посольства України в Республіці Польща від 19.09.2012р. №6137/16-250-2193 вартість перевезення вантажів автомобілем (тент 86 м3) у напрямку Польща-Львівська митниця складає 120-190 євро/ 100 км., враховуючи який середня розрахункова вартість перевезення товару дорівнює 155 євро/100 км.

Отже, вартість перевезення товару ПАТ "ДМКД" становить 2015 євро(167, 92 євро/т).

Таким чином, з огляду на те, що надані декларантом документи не відповідають положенням ст. 52, 58 Митного кодексу України та не міститять відомостей щодо документального підтвердження достовірності визначених числових значень заявленої позивачем митної вартості товару, а також, враховуючи відмову декларанта у наданні інших документів, митна вартість зазначеного імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а метод визначення митої вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імопртуються (перший метод) - не може бути застосований.

У зв'язку із неможливістю застосування заявленого методу визначення митної вартості посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до резервного методу визначення митної вартості.

За результатами співставлення заявленого рівня митної вартості з наявною у органу доходів та зборів інформацією про рівень цін на такі товари, проведеного відповідно до положень ст.337 Митного кодексу України та з урахуванням частини другої Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів та зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 13.07.2012р. № 362 встановлено митні декларації (ІМ40) від 18.12.2013р. №110010000/2013/023110, від 23.12.2013р. №110010000/2013/023136, за якими ПАТ "ДМКД" ввезений такий самий товар такого ж виробника. Рівень заявленої декларантом митної вартості вогнетривокго бетону CRITERION 80 PE - 0, 9245 євро/кг - нижчий, ніж в електронних документах, пов'язаних із перевіркою даних за митною декларацією - 1, 5133 євро/кг.

Враховуючи результати перевірки, невідповідності відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та за результатами розгляду додатково наданих документів, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, Дніпропетровською митницею Міндоходів було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2014/600064/1 від 30.05.2014р.

У зв'язку з прийняттям відповідачем рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови від 30.05.2014р. за №110010000/2014/600064/1.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії митного органу щодо витребування додаткових документів для встановлення митної вартості товару відповідають вимогам діючого законодавства та є обґрунтованими.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у зв'язку з ненаданням декларантом вичерпного пакету документів, підтверджуючого заявлену митну вартість товару, відсутність у митного органу інших даних про вартість товару, відповідач правомірно скоригував митну вартість, заявлену декларантом, відповідно до статті 64 Митного кодексу України за резервним 6-м методом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходить з того, що позивач надав достатній пакет документів для визначення митної вартості ввезеного товару на підставі основного (за ціною угоди) методу. Водночас, зазначені відповідачем у спірних рішеннях підстави для витребування додаткових документів у декларанта були надуманими, оскільки у наданих Товариством відповідно до положень частини другої статті 53 Митного кодексу України товаросупровідних документах не містилось недоліків чи розбіжностей, які б давали підстави для сумніву податкового органу у їх достовірності та правильного визначення митної вартості товару позивачем.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оспорювана картка відмови та рішення про коригування митної вартості товарів підлягають скасуванню, з огляду наступне.

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі змістом частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для витребовування додаткових документів була наявність, на думку митного органу, у наданих позивачем товаросупровідних документах розбіжностей, які не дають можливості визначити вартість ввезеного товару за основним методом через наявність сумнівів щодо достовірності даних, наведених у цих документах.

Водночас, відповідно до положень статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною п'ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право серед іншого у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Крім того, частиною шостою установлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють органу доходів і зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 Митного кодексу України.

Водночас, колегія суддів зазначає про те, що наявність у контролюючого органу інформації про вищий загально ринковий рівень цін ввезених подібних/аналогічних товарів відповідно до викладених норм митного законодавства не є підставою для витребовування додаткових документів від декларанта.

Частинами першою і четвертою статті 70 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Жодних обставин, які б свідчили про наявність застережень щодо застосування основного методу визначення митної вартості, визначених у частині першій статті 58 Митного кодексу України, судами попередніх інстанцій не установлено.

Зважаючи на викладені норми права та установлені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність, у відповідача підстав для витребовування у декларанта додаткових документів у цьому випадку.

Відповідно до змісту статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Ураховуючи те, що орган доходів і зборів аргументовано не довів, що позивач заявив неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість ввезених товарів, неможливість застосування основного методу визначення митної вартості цих товарів чи наявність у поданих декларантом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документах розбіжностей, наявність ознак їх підробки або відсутність у них всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для скасування оспорюваної картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів у цій справі.

З огляду на викладене, суд вважає, що суд першої інстанції припустився порушень вимог норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку у зв'язку з чим прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, таке рішення, згідно ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог. Таким чином апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» -задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року по справі № 804/18981/14 - скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»- задовольнити.

Скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2014/20037 від 30.05.2014р.

Визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №110010000/2014/600064/1 від 30.05.2014р.

Стягнути з державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» судові витрати 1 827,00 грн.

Постанова набирає чинності відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 22.05.2015 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва