Справа № 813/4965/14
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Справа № 876/3951/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С.,Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Бєлкіної Н.І.,

та за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції України, Державної екологічної інспекції України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 в липні 2014 року звернувся з позовом в суд до Державної екологічної інспекції України та просив визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції України від 11.06.2014 року № 167-0 «Про звільнення ОСОБА_2» та поновити його на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Державної екологічної інспекції України з 11 червня 2014 року. Стягнути в його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.06.2014 року до дати фактичного поновлення на роботі.

В подальшому ухвалою суду до участі в справі в якості співвідповідача судом залучено Державну екологічну інспекцію у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач з порушенням вимог чинного трудового законодавства звільнив його з займаної посади на підставі п.1. ч.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України за угодою сторін незважаючи на те що між сторонами не досягнуто згоди щодо звільнення з займаної посади. Позивач зазначає, що він написав заяву від 05.06.2014р. про звільнення його з займаної посади за угодою сторін 06.06.2014р. Оскільки звільнення його у вказаний строк не відбулося, а він продовжував виконувати свої посадові обов'язки, то вважає, подальше звільнення його з посади 11.06.2014р. протиправним. Крім того, позивач зазначає, що перший заступник голови ДЕІ України не володіє достатніми повноваженнями для підписання наказу про звільнення з посади начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області, оскільки таким правом наділений виключно голова Державної екологічної інспекції України.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що в судовому засіданні встановлено правомірність дій відповідача на момент звільнення позивача та винесення оскаржуваного наказу № 167-о від 11.06.2014 року « Про звільнення ОСОБА_2».

З вищевказаною постановою не погодився апелянт ОСОБА_2, який звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2015 року та винести нову постанову, якою повністю задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при винесенні оскаржуваної постанови судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Апелянт посилається на те, що в судовому засіданні позовні вимоги були доведені повністю та настоює на задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги та просила скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2015 року і винести нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши учасників судового розгляду, суддю-доповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступних міркувань

Згідно ч.1.ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 працював на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області, що вбачається з довідки від 05.01.2015р. №10-2 та з наказу Державної екологічної інспекції України від 03.04.2012р. №66-о про призначення ОСОБА_2 на посаду начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Державної екологічної інспекції України, даними особової картки позивача №186.

05.06.2014р. ОСОБА_2 подав голові та першому заступнику Державної екологічної інспекції України заяви про звільнення його з посади начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області за угодою сторін 06.06.2014р.

Наказом першого заступника голови Державної екологічної інспекції України від 11.06.2014р. №167-о ОСОБА_2 звільнений з посади начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області - головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України з 11.06.2014р. на підставі його заяви від 05.06.2014р., погодженої листом Міністра екології та природних ресурсів України від 06.06.2014р. №5/3 -14/6727-14 та листом голови Львівської обласної державної адміністрації від 10.06.2014р. №5/6-2917/0/2-14-4.

Згідно п.п.8 п. 10 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України №454/2011 від 13.04.2011р. вбачається, що голова Державної екологічної інспекції України призначає на посади за погодженням із Міністром та головами відповідних місцевих державних адміністрацій, звільняє за погодженням з Міністром з посад керівників територіальних органів Державної екологічної інспекції України, призначає на посади та звільняє з посад за погодженням з Міністром заступників керівників територіальних органів Державної екологічної інспекції України. В зв'язку з вищенаведеним звільнення ОСОБА_2 з посади начальника управління Державної екологічної інспекції у Львівській області було можливе лише за погодженням з Міністром екології та природних ресурсів України та головою Львівської обласної державної адміністрації.

Як вбачається з матеріалів справи лист-погодження Міністра екології та природних ресурсів України від 06.06.2014р. №5/3 -14/6727-14 та лист-погодження голови Львівської обласної державної адміністрації від 10.06.2014р. №5/6-2917/0/2-14-4 надійшли на адресу відповідача лише 11.06.2014р.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з того, що до отримання вищевказаних погоджень звільнення позивача з роботи було неможливим та врахував дану обставину при винесенні оскаржуваного рішення. Разом з тим судом враховано, що позивач після винесення наказу про звільнення з роботи з 11.06.2014 року проти звільнення не заперечував, оскільки отримав трудову книжку та розписався про її отримання в особовій картці № 186.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з врахуванням вимог діючого законодавства, обставин справи прийшов до вірного висновку, що наказ № 167-о від 11.06.2014 року, винесений правомірно і службові особи відповідача при винесенні оскаржуваного наказу діяли правомірно в межах своєї компетенції, а тому суд першої інстанції підставно відмовив в скасуванні цього наказу та в поновленні позивача на роботі.

В зв'язку з наведеним суд першої інстанції також підставно відмовив і у решті заявлених позовних вимог оскільки вони є похідними від первинної позовної вимоги про скасування наказу про звільнення з роботи..

У відповідності до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права при правильно встановлених обставинах справи, доводи апеляційної скарги висовків суду першої інстанції не спростовують, а тому оскаржувану постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. ст. 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі № 813/4965/14 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С.Затолочний

суддя З.М.Матковська

повний текст ухвали виготовлений 22.05.2015 року