Справа № 826/3115/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 травня 2015 року № 826/3115/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом Заступника прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна"
про стягнення податкової заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Заступника прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна" про стягнення податкової заборгованості з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 469 547,99 грн.

Згідно зі статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України дана адміністративна справа за предметом позову може бути розглянута у порядку скороченого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується податковий борг із орендної плати за земельні ділянки з юридичних осіб, який ним вчасно погашено не було, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідач у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову чи пояснень, доказів щодо заявлених позовних вимог на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові не надав, як і не надав заяви про визнання позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна" (), відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідача взято на податковий облік платників податків у ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не сплачено податкові зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки, що самостійно визначені на підставі податкової декларації з плати за землю № від 30.09.2014 року за 2014 рік, в якій самостійно нарахував суму податку за 2014 рік в сумі 473 679,76 грн., з помісячною сплатою за січень-листопад в сумі 39 473,31 грн. та за грудень 39 473,35 грн

Однак, відповідачем самостійно визначені податкові зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки не сплачені в установленому порядку, що призвело до виникнення у відповідача податкового боргу, про що свідчить зворотній бік облікової картки з орендної плати з юридичних осіб

У зв'язку з виникненням податкового боргу, відповідачу направлено податкову вимогу від 07.10.2014 року №1953-25 на адресу відповідача, зазначену в ЄДРПОУ, однак вручена відповідачу не була за закынченням терміну зберігання, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про її належне вручення відповідачеві.

Загальна сума узгоджених зобов'язань по земельному податку, що не сплачена відповідачем у встановлений законодавством строк, становить 469 547,99 грн.

Станом на час прийняття рішення, в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем суми податкового боргу у розмірі 469 547,99 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Під поняттям орендної плати за землю, в контексті ст. 21 Закону України «Про оренду землі», розуміють платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які і встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про плату за землю», платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Згідно пп. 16.1.4. п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пп. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна" подано до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 30.09.2014 року за 2014 рік з щомісячним податковим зобов'язанням в сумі 473 679,76 грн.

Станом на час розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість по несплаті орендної плати у розмірі 469 547,99 грн.

У відповідності до пп. 14.1.137 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п.5.41 ст.41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надсилалась податкова вимога форми «Ю» від 07.10.2014 року № 1953-25 відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується копією повідомлення .

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виникає після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Таким чином, на момент розгляду даної справи за відповідачем обліковується сума узгоджених податкових зобов'язань в розмірі 469 547,99 грн., що підтверджується розрахунком податкового боргу та іншими письмовими доказами, наявними у справі.

Згідно з п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Статтею 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до частини першої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми відповідачем не надано.

Виходячи з вищенаведених приписів законодавства, поданих позивачем документів і матеріалів, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та враховуючи те, що те, що відповідач у встановлений судом строк своїм правом на подання письмових заперечень проти позову не скористався, не спростував твердження позивача, доказів погашення зазначеної заборгованості на день винесення рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь сторони, звільненої від сплати судового збору, а також за відсутності витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-162, 183-2, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Заступника прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві задовольнити повністю.

2. Стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна» () податковий борг перед Державним бюджетом - земельний податок з юридичних осіб у сумі 469 547,99 грн. на р/р 0004 (код платежу 18010500) УДКСУ у Деснянському районі ГУ ДКСУ у м. Києві, .

3. Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. /

Суддя А.С. Мазур