Справа № 826/17744/14
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі - Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 20 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» до Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька Головного управління Міністерства доходів та зборів України у Донецькій області та Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Міністерства доходів та зборів України у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, ДПІ у Київському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області та Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ Міндоходів у Донецькій області щодо невизнання як податкової звітності податкової накладної № 1 від 30 вересня 2014 року та зобов'язати визнати вказану податкову накладну і зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її надходження, вказаною у квитанції.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 20 березня 2015 року в задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що адреса місцезнаходження, зазначена у податковій накладній, відповідає відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Також позивач посилається на те, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців немає запису про відсутність юридичної особи за місцем реєстрації, лише запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Під час судового засідання представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник відповідачів - Державної фіскальної служби України та Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ Міндоходів у Донецькій області в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що судом першої інстанції було винесене законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

ДПІ у Київському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника зазначеного відповідача в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, ДФС та Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ Міндоходів у Донецькій області, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» задовольнити частково, постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 20 березня 2015 року - скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом встановлено, що ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» 09 жовтня 2014 року направило засобами електронного зв'язку до Державної фіскальної служби України податкову накладну № 1 від 30 вересня 2014 року для здійснення її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанції № 1 вказана податкова накладна не була прийнята у зв'язку з виявленням помилки, яка полягала у тому, що місцезнаходження юридичної особи продавця товарів/послуг, вказане у документі, не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» вважає такі дії податкового органу неправомірними, а тому звернулося до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» суд першої інстанції виходив з того, що адреса позивача, зазначена в податковій накладній, є непідтвердженою.

Колегія суддів вважає, що зазначена обставина не може бути підставою для відмови у прийнятті податкової накладної для її реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних з огляду на наступне.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних, згідно абз. 4 п. 201.10 ст. 201 ПК України, є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

У відповідності до абз. 5 п. 201.10 ст. 201 ПК України якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Як раніше зазначалося, підставою для відмови у прийнятті податкової накладної № 1 від 30 вересня 2014 року, складеної ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8», зазначено те, що місцезнаходження юридичної особи - продавця товарів/послуг, вказане у документі, не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Положеннями пп. «г» п. 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що у податковій накладній зазначається місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості про місцезнаходження юридичної особи підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

У податковій накладній № 1 від 30 жовтня 2014 року зазначено, що місцезнаходженням ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» є: просп. Визволення Донбасу, 8-б, м. Донецьк, Донецька обл., 83048.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 09 жовтня 2014 року були внесені такі відомості про місцезнаходження ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8»: 83048, Донецька обл., м. Донецьк, Київський район, проспект Визволення Донбасу, будинок 8 Б.

Таким чином, до податкової накладної № 1 від 30 вересня 2015 року була внесена інформація про місцезнаходження позивача, аналогічна інформації, внесеній до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У витязі із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, сформованому станом на 09 жовтня 2014 року, у графі «Статус відомостей про юридичну особу» зазначено «відомості не підтверджено - внесено запис про відсутність підтвердження відомостей». На підставі зазначеного запису податковий орган дійшов до висновку про те, що ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» відсутнє за адресою: просп. Визволення Донбасу, 8-б, м. Донецьк, Донецька обл., 83048. Відповідно, позивач неправомірно вказав зазначену адресу у податковій накладній № 1 від 30 вересня 2014 року.

Однак, відповідачем було невірно визначено підстави та наслідки внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно ч. 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Внесення запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням та запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу є різними діями державного реєстратора, які вчиняються за різних підстав.

Так, у відповідності до ч. 11 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Положеннями ч. 14 ст. 18 вказаного Закону передбачено, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Таким чином, запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу вказує виключно на те, що ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» у межах встановленого строку не надіслало державному реєстратору реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Натомість, зазначений запис не вказує на те, що підприємство відсутнє за місцем реєстрації.

Згідно абз. 2 ч. 14 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Сторонами даної справи не заперечується, що на час вирішення питання про прийняття податкової накладної № 1 від 30 вересня 2014 року до Єдиного державного реєстру не було внесено запис про відсутність ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» за її місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

З наведеного вбачається, що станом на 09 жовтня 2014 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців містилися відомості про знаходження ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» за тією ж адресою, що зазначена у податковій накладній № 1 від 30 вересня 2014 року. Запис про відсутність позивача за такою адресою станом на 09 жовтня 2014 року - не вносився. Відповідно, відомості про перебування ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» за адресою: 83048, Донецька обл., м. Донецьк, Київський район, проспект Визволення Донбасу, будинок 8 Б вважаються достовірними та, згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», можуть бути використані у спорі з третьою особою, у тому числі з податковим органом.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, не може бути підставою для висновку про внесення до податкової накладної № 1 від 30 вересня 2014 року недостовірних даних про місцезнаходження позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок Державної фіскальної служби України про наявність помилки у вищевказаній податковій накладній. Відповідно, дії податкового органу щодо неприйняття податкової накладної № 1 від 30 вересня 2014 року для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних є неправомірними.

Право позивача на внесення податкової накладної № 1 від 30 вересня 2014 року до Єдиного реєстру податкових накладних підлягає захисту шляхом зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати вказану податкову накладну датою її фактичного подання до реєстрації, а саме - 09 жовтня 2014 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 20 березня 2015 року, та є підставами для її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не було надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято рішення з порушенням вимог матеріального. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» задовольнити частково, постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 20 березня 2015 року - скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» - задовольнити частково.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 20 березня 2015 року - скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття податкової накладної № 1 від 30 вересня 2014 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8», для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» № 1 від 30 вересня 2014 року у Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання до реєстрації, а саме - 09 жовтня 2014 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована проектно-монтажна компанія-8» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Постанова складена в повному обсязі 26 травня 2015 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.