Справа № 826/8472/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Київ К/800/56846/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства "Меліоратор" на постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року у справі №826/8472/14 за позовом приватного акціонерного товариства "Меліоратор" до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року приватне акціонерне товариство "Меліоратор" звернулося в суд з позовом до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати постанови відповідача від 29.05.2014р. №3-2905/6-7/10-25/2905/08/03, 3-2905/7-7/10-25/2905/08/03, 3-2905/8-7/10-25/2905/08/03.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача не було законних підстав для проведення перевірки, оскаржувані постанови винесені не уповноваженою згідно закону на це особою, при цьому притягнення до відповідальності відбулося без зазначення норм, які порушені.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями приватне акціонерне товариства "Меліоратор" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем відповідно ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та згідно Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року, на підставі звернення держслужби ГУ ДСНС України у Київській області № 219 від 9 квітня 2014 року проведена позапланова перевірка дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті будівництва "Житлова забудова з об'єктами соціальної інфраструктури. Житловий будинок № 1 за адресою вул. Ярослава Мудрого, 10, м. Буча Київської області", за результатами якої складений акт від 15 травня 2014 року.

Під час проведення перевірки встановлено, що на земельній ділянці за вищевказаною адресою з цільовим призначенням для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об'єктами соціальної інфраструктури, розпочате будівництво житлової забудови з об'єктами соціальної інфраструктури, житловий будинок №1.

Замовником будівництва 15 листопада 2013 року отримані містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки № 25-М, видані відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Бучанської міської ради. Проектна документація розроблена ПП "Ладопроект" та затверджена наказом замовника ПрАТ "Меліоратор" № 55 від 21 листопада 2013 року, відповідальна особа проектувальника по здійсненню авторського нагляду головний архітектор проекту ОСОБА_1 (наказ про призначення № 50 від 18 листопада 2013 року). Генеральний підрядник - ПрАТ "Меліоратор". Технічний нагляд здійснює ОСОБА_2

Замовником будівництва до Інспекції надіслана декларація про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована 11 лютого 2014 року № КС 08.

Під час проведення перевірки встановлені наступні порушення: ПрАТ "Меліоратор" розроблений проект виконання робіт (ПВР) не у відповідності до проекту організації будівництва (ПОБ) з порушенням ДБН А.3.1-5-2009, а саме: згідно ПОБ улаштування тимчасових доріг (в'їзд, виїзд) передбачено з вул. Малиновського, а у ПВР улаштування тимчасових доріг (в'їзд, виїзд) передбачено з вул. Ярослава Мудрого; складування будівельних матеріалів, яке передбачено у ПОБ не відповідає ПВР; виконавча документація ведеться з порушенням ДБН А.3.1-5-2009; замовником будівництва протягом семи календарних днів з дня реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт не повідомлено відповідно п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня №466 та п. 6 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" виконавчий орган сільської, селищної, міської ради або місцеву держадміністрацію за місцезнаходженням об'єкта будівництва, а також державні органи у сфері пожежної та техногенної безпеки про початок виконання будівельних робіт.

Відповідачем 29 травня 2014 року прийнята постанова № 3-2905/6-7/10-25/2905/08/03 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбачене п. 9 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" на позивача накладений штраф у розмірі 6 090, 00 грн.; постановою № 3-2905/7-7/10-24/2905/08/03 за порушення п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" на позивача накладений штраф у розмірі 54 810,00 грн.; постановою № 3-2905/8-7/10-23/2905/08/03 за порушення п. п. 6, 8 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" на позивача накладений штраф у розмірі 21 924, 00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідач на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України прийняв оскаржувані постанови, при цьому позивачем не надано доказів відсутності порушень у сфері містобудівної діяльності зазначених у вказаних постановах.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14.10.1994 № 208/94-ВР(далі - Закон № 208/94-ВР) правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Згідно ст. 3 Закону № 208/94-ВР справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Накладати штраф від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, мають право його керівник та уповноважені ним посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

У відповідності до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 187 від 19 листопада 2012 року про уповноваження територіальних органів - інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі щодо дозвільно-реєстраційних процедур та здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю голова Державної архітектурно-будівельної інспекції України уповноважив керівників територіальних органів та їх заступників від імені Державної архітектурно-будівельної інспекції України накладати штрафи у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України "Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності".

Таким чином, оскаржувані постанови про накладення штрафних санкцій були винесені уповноваженою особою.

Відповідно п. 9 ч. 2 ст. 2 Закону № 208/94-ВР суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: неподання чи несвоєчасне подання замовником інформації про передачу права на будівництво об'єкта іншому замовнику, зміну генерального підрядника чи підрядника, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, відповідальних виконавців робіт, а також інформації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт та про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта у випадках, коли подання такої інформації є обов'язковим згідно із законодавством, - у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Згідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону № 208/94-ВР суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

Судами було встановлено, що Акт перевірки містить посилання на те, які саме порушення норм державних стандартів позивачем порушені під час виконання будівельних робіт.

Відповідно п. 6 ч. 3 ст. 2 Закону № 208/94-ВР суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат.

Відповідно п. 4 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №244 від 6 квітня 1995 року(далі - Порядок) підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є відповідний протокол, складений посадовою особою інспекції за результатами перевірки. Разом з протоколом складається припис.

Згідно п. 6 Порядку питання про накладення штрафу розглядається в 15-денний строк з дня одержання протоколу про правопорушення. У разі потреби справа може розглядатися за участю представників суб'єкта містобудування, експертів, інших причетних до неї осіб. Питання про накладення штрафу розглядається в 15-денний строк з дня одержання протоколу про правопорушення.

Відповідно п. 7 Порядку рішення про накладення штрафу оформлюється постановою про накладення на суб'єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку. У постанові зазначається розмір штрафу.

Судом встановлено, що оскаржувані постанови прийнятті 29.05.2014р., а направлені позивачу на 4 день - 02.06.2014р., оскільки 01.06.2014р. був вихідним днем.

Також судами встановлено, що відповідачем не надано доказів того, що ним в установлений строк, повідомлено письмово орган місцевого самоврядування, а також державні органи у сфері пожежної та техногенної безпеки про початок виконання будівельних робіт.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій відносно правомірності постанов про накладення штрафних санкцій № № 3-2905/6-7/10-25/2905/08/03, 3-2905/7-7/10-25/2905/08/03, 3-2905/8-7/10-25/2905/08/03 від 29 травня 2014 року, оскільки відповідачем зазначені постанови оскаржуються лише з формальних підстав, які під час розгляду справи судами попередніх інстанцій не знайшли свого підтвердження, інших доказів, які б підтверджували факт відсутності встановлених Інспекцією порушень позивачем не надано.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірних висновків про правомірність постанов інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № № 3-2905/6-7/10-25/2905/08/03, 3-2905/7-7/10-25/2905/08/03, 3-2905/8-7/10-25/2905/08/03 від 29 травня 2014 року та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Меліоратор" відхилити.

Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року у справі №826/8472/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: