Справа № 804/9132/14
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2015 рокусправа № 804/9132/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Баранник Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор» до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Інвестор» звернулось з позовом до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій відповідача протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 21.05.2014 та № від 21.05.2014.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014р. позов задоволено.

Суд постановив визнати протиправним дії Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо проведення позапланової документальної невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор».

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області № від 21.05.2014 року з податку на прибуток на суму 18903,00 грн., із них за основним платежем - 12602,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 6301,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області № від 21.05.2014 року з податку на додану вартість на суму 8182,50 грн., із них за основним платежем - 5455,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2727,50 грн.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не було враховано неправомірне формування позивачем валових витрат та податного кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «ПКЦ «Мотор Сим».

Представник відповідача апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції, Нікопольською ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області згідно із пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.79 Податкового кодексу України, відповідно до наказу Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 03.03.2014 року №383 було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ «Інвестор» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині повноти нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ПКЦ «Мотор Сим» за період з 01.01.2012 р. по 31.03.2012 р. у фактичних періодах їх здійснення.

На підставі акту перевірки №842/221/30831760 від 17.03.2014 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення № від 21.05.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем на суму 12602 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 6301 грн., та № від 21.05.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 5455 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 2727,50 грн.

Актом перевірки встановлено порушення пп. 135.5.4 п.135.5 ст. 135, п.138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 18762 грн., в тому числі: 4 квартал 2011 року 12602 грн.;

-ст. 185. п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 5455 грн., в тому числі за січень 2012 року на суму 5455 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним дії Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо проведення позапланової документальної невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор», суд першої інстанції зазначив, що що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2014 р. по справі №804/3787/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2014 року, по справі за позовом ТОВ «Інвестор» до Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, визнано протиправним та скасовано Наказ Нікопольською ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області №383 від 03.03.2014 року, на підставі якого відповідачем і було проведено перевірку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується, оскільки постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2014 було встановлено, що на час прийняття спірного наказу про проведення перевірки, у податкової служби не існувало правових підстав для проведення позапланової документальної перевірки.

Щодо оскаржених податкових повідомлень-рішень, то судом першої інстанції було зазначено, що до перевірки позивачем наданні первинні документи, які підтверджують факт здійснення реальної господарської операції. За даним договором було придбано товар, який використаний позивачем відповідно до господарської діяльності підприємства. Наявність отриманого товару та використання його у господарській діяльності відповідачем не спростовано. На час укладання та виконання спірних угод сторони були у належному порядку зареєстровані платниками ПДВ та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Також податковим органом не доведено належними та допустимими доказами, що укладення договорів не відповідало дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків та те, що договори укладено без мети настання реальних наслідків, судових рішень щодо визнання угод недійсними до суду не надано, також не надано доказів, що позивач діяв без належної обачності й обережності йому мало бути відомо про порушення податкового законодавства з боку його контрагентів. Судом не встановлено наявність обвинувального вироку суду щодо позивача та його контрагентів. Висновки акту перевірки по ланцюгу постачання не є належним доказом укладення позивачем не реальних угод, а отже доводи податкового органу ґрунтуються лише на припущеннях, що не є підставою для визнання угод недійсними. Тобто інших доказів на підтвердження фактично не здійсненної господарської операції до суду не надано.

Колегія суддів з зазначеним погоджується.

Судом першої інстанції було встановлено, що між ТОВ «Інвестор» та ТОВ «ПКЦ «Моторс Сим» було укладено Договір поставки від 10.01.2012 року за яким позивач придбав запасні частин, для проведення поточного ремонту власного та орендованого вантажного автотранспорту.

Матеріали справи містять рахунок від 12.01.2012р № 1207 на суму 32732,40 грн., у т.ч. ПДВ 5455,40грн.; податкову накладну від 12.01.2012р № 1208 на суму 32732,40 грн., у т.ч. ПДВ 5455,40 грн.; платіжне доручення №11 від 31 січня 2012р на суму 32732,40 грн., в т. ч. ПДВ 5455,40 грн.; акти приймання-здачі відремонтованих об'єктів №1 від 27.01.2012р на суму 5400,00грн; № 2 від 31.01.2012р на суму 1769,12грн; №3 від 31.01.2012р на суму 21877,00грн; №4 від 31.01.2012р на суму 330,42грн; № 5 від 31.01.2012р на суму 2298,32грн.

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України передбачено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У відповідності до п.п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Матеріали справи містять всі документи на підтвердження правомірності формування позивачем податкового кредиту та витрат за перевіряємий період.

Із наданих документів вбачається саме фактичне виконання спірних операцій, оплата за придбаний товар з урахуванням податку на додану вартість.

Також, як вбачається з матеріалів справи ні актом перевірки, ні в ході судового розгляду відсутність у контрагентів позивача спеціальної податкової правосуб'єктності або відсутність реєстрації у ЄДР під час здійснення господарських операцій не встановлена.

Податкові накладні містять всі необхідні реквізити.

Є вірними висновки суду першої інстанції про те, що укладений з ТОВ «ПКЦ «Моторс Сим» правочин мав на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ним.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор» до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш