Справа № 825/1225/15-а
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2015 року Чернігів Справа № 825/1225/15-а

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., за участі секретаря Кондратенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Ніжинський м'ясокомбінат"

до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернігівській області

про визнання дій протиправними, скасування податкового повідомлення-рішення та зобов'язання вчинити певні дії

за участю

представників сторін:

від позивача Демчука Є.В., довіреність від 05.01.2015 № 1,

від відповідача Молодцової Л.В., довіреність від 08.05.2015 № 217/09/10-012, -

В С Т А Н О В И В:

09.04.2015 публічне акціонерне товариство "Ніжинський м'ясокомбінат" (далі - ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат") звернулось до суду з адміністративним позовом до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Чернігівської області Державної податкової служби (далі - Ніжинська ОДПІ) у якому просить:

- визнати протиправними дії Ніжинської ОДПІ щодо нарахування ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" штрафу у сумі 690,00 грн., та нарахування пені в сумі 751,22 грн.;

- визнати протиправними дії Ніжинської ОДПІ щодо включення до картки особового рахунку з податку на прибуток платника ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" зобов'язання по сплаті пені по податку на прибуток в сумі 751,22 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.03.2015 № складене Ніжинською ОДПІ;

- скасувати податкову вимогу від 31.03.2015 № 42-23 складену Ніжинською ОДПІ;

- зобов'язати Ніжинську ОДПІ виключити з картки особового рахунку з податку на прибуток платника ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" зобов'язання по сплаті пені в сумі 751,22 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що Ніжинська ОДПІ не мала жодних підстав для здійснення самостійного розподілу визначених та сплачених сум ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" квитанціями від 26.02.2014 року № ПН165, від 15.02.2013 № 133/136 за податковими деклараціями від 19.02.2014 № та від 11.02.2013 № в рахунок погашення пені у розмірі 25805,49 грн., що була визначена у податковій вимозі від 17 грудня 2012 року № 21, з огляду на те, що остання є відкликаною у зв'язку з набранням законної сили постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.02.2013 року по справі № 825/453/13-а, а сума пені визначена у ній, як наслідок, є скасованою.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позові з наданням в судовому засіданні додаткових пояснень.

Представник відповідача проти позову заперечила та просила у задоволенні позову відмовити, пояснивши, що скасування судом податкової вимоги не тягне за собою наслідком виключення суми боргу з картки особового рахунку платника, оскільки податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних облікової інформаційної системи органів державної податкової служби та наявністю податкового боргу в особовій картці платника податків, а тому вважає, що сплачені позивачем суми за податковими деклараціями від 19.02.2014 № та від 11.02.2013 № зараховані в рахунок погашення пені у розмірі 25805,49 грн. контролюючим органом законно, а отже податкове повідомлення-рішення від 23.03.2015 № та податкова вимога від 31.03.2015 № 42-23 - скасуванню не підлягає.

Вважає, що підстави для виключення з картки особового рахунку з податку на прибуток платника ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" зобов'язання по сплаті пені в сумі 751,22 грн. відсутні, оскільки контролюючий орган не наділений повноваженнями для внесення до особового рахунку платника подібних змін.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" (код 00444375) зареєстровано як юридичну особу 24.07.1995 (Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Серії А01 № 156156, а.с. 50) і взято на облік до Ніжинською ОДПІ як платника податків .

Судом встановлено, що на підставі ст. 20 та п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України начальником відділу податку на прибуток, місцевих, ресурсних, рентних та неподаткових платежів управління оподаткування юридичних осіб Ніжинської ОДПІ Богданович Оленою Іванівною проведено камеральну перевірку у приміщенні Ніжинської ОДПІ платника податку на прибуток ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" за результатами якої складено акт перевірки від 13.03.2015 № 270/15-00444375 (а.с. 14-15).

Проведеною перевіркою встановлено, що платник порушує терміни самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (податкова декларація з податку на прибуток від 11.02.2013 № у розмірі 1300,00 грн. - граничний термін сплати 19.02.2013, дата сплати - 03.02.2015, кількість днів затримки сплати - 714; податкова декларація з податку на прибуток від 19.02.2014 № у розмірі 2150,00 грн. - граничний термін сплати 12.03.2014, дата сплати - 03.02.2015, кількість днів затримки сплати - 430).

На підставі акта перевірки від 13.03.2015 № 270/15-00444375 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 23.03.2015 № , яким визначено суму штрафу у розмірі 20% - 690,00 грн. (а.с. 11).

У зв'язку з встановленням факту прострочення сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання у податкових деклараціях з податку на прибуток від 11.02.2013 № та від 19.02.2014 № контролюючим органом було здійснено нарахування пені згідно п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України на загальну суму 751,22 грн. та складено відповідний розрахунок (а.с. 17).

31.03.2015 Ніжинською ОДПІ сформовано податкову вимогу № 42-23 у якій визначено суму податкового боргу у розмірі 751,22 грн. (а.с. 12).

Не можна залишити поза увагою численні судові рішення, якими обґрунтовують правомірність своєї позиції як позивач, так і контролюючий орган та які безпосередньо стосуються предмету даного спору.

Так, Ніжинською ОДПІ сформовано та направлено на адресу ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" податкову вимогу від 17.12.2012 № 21, якою була визначена у тому числі пеня по податку на прибуток в сумі 22355,49 грн., та яка оскаржена платником до Чернігівського окружного адміністративного суду. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2013 по справі № 825/453/13-а, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2013, податкова вимога від 17.12.2012 № 21 скасована (а.с. 21-23).

Судом встановлено, що зазначені судові рішення Ніжинською ОДПІ до даного часу не виконані, оскільки скасована сума пені у розмірі 22355,49 грн. за скасованою податковою вимогою від 17.12.2012 № 21 продовжує обліковуватись на особовому рахунку з податку на прибуток ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат", що підтверджується відповідними картками обліку платника податків (а.с. 82-85) з мотивів автоматичності формування такої суми заборгованості, що була визначена у скасованій податковій вимозі.

Ніжинською ОДПІ було повторно сформовано податкову вимогу від 03.02.2014 № 11-11, яка платником не оскаржена.

ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій Ніжинської ОДПІ щодо нарахування пені у т.ч. в сумі 22355,49 грн. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 по справі №825/3207/13-а було скасовано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.09.2013 та відмовлено у задоволенні позову ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" щодо визнання дій Ніжинської ОДПІ по нарахуванню пені протиправними з огляду на те, що позивачем неправильно обрано матеріально-правовий спосіб захисту порушеного права, оскільки останній просив суд визнати протиправними дії Ніжинської ОДПІ щодо нарахування цієї пені, а не просив зобов'язати відповідача вчинити будь-які дії щодо такої пені, а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, в даному судовому рішенні Київським апеляційним адміністративним судом констатовано, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2013 по справі № 825/453/13-а, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2013, податкова вимога від 17.12.2012 № 21 скасована та встановлено неправомірне нарахування пені в сумі 22355,49 грн., яка в результаті стала податковим боргом (а.с. 86-87).

Пізніше Ніжинська ОДПІ звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу в сумі 25805,49 грн. з податку на прибуток, в т.ч. пеня - 22355,49 грн. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.05.2014 № 825/1419/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю з мотивів того, що даний податковий борг визначено контролюючим органом за скасованою сумою пені у розмірі 22355,49 грн., що була визначена у скасованій податковій вимозі від 17.12.2012 № 21, яка є відкликаною згідно п. 60.5 ст. 60 Податкового кодексу України (а.с. 24-28).

Натомість постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014 № 825/1419/14 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.05.2014 № 825/1419/14 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Ніжинської ОДПІ у справі про стягнення податкового боргу задоволені повністю та зазначено, що висновок суду першої інстанції що податкова вимога від 17.12.2012 № 21 є відкликаною - помилковий, оскільки податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної облікової системи органів державної податкової служби, а скасування судом такої податкової вимоги не тягне за собою наслідком виключення суми боргу з картки особового рахунку платника (а.с. 88-89).

Таким чином, оскільки починаючи з 01.01.2013 на особовому рахунку позивача обліковується пеня в сумі 25805,49 грн., то суми у розмірі 1300,00 грн. та 2150,00 грн. за податковими деклараціями від 11.02.2013 № та від 19.02.2014 № були зараховані Ніжинською ОДПІ у рахунок погашення такої пені, а тому задекларовані суми залишились несплаченими та набули статусу податкового боргу про що контролюючим органом складено вищезазначені акт від 13.03.2015 № 270/15-00444375, податкове повідомлення-рішення від 23.03.2015 № , нову податкову вимогу від 31.03.2015 № 42-23 за наявності неоскарженої податкової вимоги від 03.02.2014 № 11-11 (факт винесення такої податкової вимоги підтверджено у судовому засіданні представником відповідача та постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.05.2014 № 825/1419/14, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014 № 825/1419/14, а тому на підставі ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена обставина доказуванню не підлягає) та розрахунок пені.

Дослідивши фактичні обставини справи та враховуючи, що рішення Київського апеляційного адміністративного суду містять різні правові висновки, суд зазначає, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 7.3 ст. 7 Податкового кодексу України передбачено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

У свою чергу, ст. 63 Податкового кодексу України встановлено, що облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Законодавцем для виконання дискреційних повноважень у ст. 66 Податкового кодексу України надано право податковому органу вносити зміни до облікових даних платника податків на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Внесення змін до облікових даних платників податків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Так, відповідно до п. 7 Розділу І Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 № 765 (далі - Порядок), контроль за достовірністю відображення в інформаційній системі показників стану розрахунків платників, механізму виявлення, усунення та упередження випадків неповного, неправильного або несвоєчасного відображення облікових показників та некоректного формування зведених і звітних показників центральної бази даних забезпечується структурними підрозділами за закріпленими напрямами роботи.

Пунктом 5 Розділу III цього Порядку встановлено, що суми нарахованих платежів за результатами перевірок, пені та штрафних (фінансових) санкцій обліковуються за тими самими кодами бюджетної класифікації, що й податки, збори, за якими здійснено такі нарахування.

Відповідно до п. 13 Розділу II цього Порядку, занесення/перенесення, виключення/включення операцій в інформаційній системі проводяться структурними підрозділами територіальних органів Міндоходів, на які покладено функції з введення відповідної інформації.

Контроль за достовірністю та повнотою відображення інформації в інформаційній системі забезпечується структурними підрозділами, на які покладено функції з введення відповідної інформації.

З аналізу зазначених норм права, суд приходить до висновку, що податкові органи законодавцем відповідно до статті 66 Податкового кодексу України та норм вищезазначеного Порядку, наділені повноваженнями для внесення змін до облікових даних платника податків на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

За таких обставин, оскільки постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2013 по справі № 825/453/13-а, що набрала законної сили, податкова вимога від 17.12.2012 № 21 скасована, з огляду на неправомірне нарахування пені в сумі 22355,49 грн., що також констатовано у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 по справі №825/3207/13-а, суд визнає безпідставним твердження контролюючого органу, що він не наділений правом вносити зміни до облікових даних платника податків у зв'язку з автоматичним режимом формування податкової вимоги.

Суд наголошує, що сума пені у розмірі 22355,49 грн. нарахована Ніжинською ОДПІ протиправно, що підтверджено у судовому порядку, а тому сума зазначеного податкового боргу була скасована внаслідок скасування податкової вимоги від 17.12.2012 № 21, що має наслідком внесення змін до облікових даних платника податків на підставі постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2013 по справі № 825/453/13-а, що набрала законної сили.

З огляду на зазначене, суд вважає, що зарахування Ніжинською ОДПІ суми у розмірі 1300,00 грн. та 2150,00 грн. за податковими деклараціями від 11.02.2013 № та від 19.02.2014 № в рахунок погашення такої пені є безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки сума пені у розмірі 22355,49 грн. була скасована внаслідок скасування податкової вимоги від 17.12.2012 № 21 на підставі постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2013 по справі № 825/453/13-а, що набрала законної сили, а тому винесене податкове повідомлення-рішення від 23.03.2015 № за результатами висновків контролюючого органу викладених у актах перевірки від 13.03.2015 № 270/15-00444375 також є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Поряд з цим, враховуючи, що фактичного прострочення сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток за податковими деклараціями від 11.02.2013 № та від 19.02.2014 № не відбулось та з огляду на відсутність податкового боргу у розмірі 22355,49 грн. на погашення якого були спрямовані сплачені суми за даними податковими деклараціями, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до позивача пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, а тому дії контролюючого органу по нарахуванню пені в сумі 751,22 грн. за таке прострочення та включення до картки особового рахунку з податку на прибуток платника ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" зобов'язання по сплаті пені по податку на прибуток в сумі 751,22 грн. є протиправними.

Під час вирішення питання правомірності винесеної податкової вимоги від 31.03.2015 № 42-23, судом було враховано, що відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Представником відповідача у судовому засіданні, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.05.2014 № 825/1419/14, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014 № 825/1419/14 підтверджується факт формування Ніжинською ОДПІ податкової вимоги від 03.02.2014 № 11-11, яка платником не оскаржена.

Поряд з цим, Ніжинською ОДПІ повторно сформовано податкову вимогу від 31.03.2015 № 42-23, якою визначено суму податкового боргу у розмірі 751,22 грн. у зв'язку з нарахуванням позивачу пені.

За таких обставин враховуючи, що з картки обліку платника податків вбачається, що сума податкового боргу по податку на прибуток ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" змінювалась протягом 2013-2015 років, але податковий борг позивача не був погашений в повному обсязі (а.с. 82-85), то суд приходить до висновку, що Ніжинською ОДПІ було фактично порушено п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України та додатково (повторно) надіслано позивачу спірну податкову вимогу за наявності попередньої нескасованої від 03.02.2014 № 11-11, а тому суд приходить до висновку, що дії контролюючого органу в цій частині знаходяться поза межами правового поля, а спірна вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що практика Європейського суду суттєво впливає на змістове наповнення принципів, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколах до неї.

Так, у своїх висновках Суд неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а п.2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів". Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції").

Водночас ст.1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах "Ван дер Мюсель проти Бельгії" та "Копеський проти Словаччини"). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копеський проти Словаччини").

Суд зауважує, що принцип захисту легітимних очікувань належить до принципів, що розвивалися судовою практикою Європейського суду з метою контролю за здійсненням влади так, щоб не допустити свавілля та зловживань, з метою захисту від можливих порушень з боку публічної адміністрації, в першу чергу, при реалізації державними органами та посадовими особами дискреційних повноважень.

А тому, зважаючи на принцип захисту легітимних очікувань особи та на однин з загальновизнаних способів захисту цивільних прав особи в національному законодавстві України, який полягає у відновлення становища особи, яке існувало до порушення, суд, серед іншого визнає за необхідне зобов'язати Ніжинську ОДПІ виключити з картки особового рахунку з податку на прибуток платника ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" зобов'язання по сплаті пені в сумі 751,22 грн.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач як підставу своїх правомірних дій, не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи вимоги Податкового кодексу України, статті 19 Конституції України та частину 1 статті 11, статей 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав, що позовні вимоги ПАТ "Ніжинський м'ясокомбінат" підлягають задоволенню повністю.

Всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати по справі згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує з Державного бюджету України.

Керуючись статей 2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Ніжинської ОДПІ щодо нарахування публічного акціонерного товариства "Ніжинський м'ясокомбінат" штрафу у сумі 690,00 грн. та нарахування пені в сумі 751,22 грн.

Визнати протиправними дії Ніжинської ОДПІ щодо включення до картки особового рахунку з податку на прибуток платника публічного акціонерного товариства "Ніжинський м'ясокомбінат" зобов'язання по сплаті пені по податку на прибуток в сумі 751,22 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.03.2015 складене Ніжинською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області.

Скасувати податкову вимогу від 31.03.2015 №42-23 складену Ніжинською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області.

Зобов'язати Ніжинську об'єднану державну податкову інспекція ГУ ДФС у Чернігівській області виключити з картки особового рахунку з податку на прибуток платника публічного акціонерного товариства "Ніжинський м'ясокомбінат" зобов'язання по сплаті пені в сумі 751,22 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства "Ніжинський м'ясокомбінат" (код 00444375) 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 коп) та 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.) судового збору відповідно до задоволених вимог, сплаченого квитанцією від 06.04.2015 № 0.0.369752991.1 у сумі 182,70 грн. та квитанцією від 17.04.2015 № 1531/з47 на р/р 4002 в ГУДКС України у Чернігівській області, МФО 853592, код 38054398, отримувач платежу УК у м. Чернігові /м. Чернігів/ 22030001.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ю.О.Скалозуб