Справа № 487/11458/14-а
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 487/11458/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Милосердного М.М.

при секретарі Римар Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень щодо призначення, виплати та нарахування пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУПФ України в Миколаївській області про скасування рішення №84 від 17 листопада 2014 року, яким відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язання призначити, нарахувати та виплатити пенсію за вислугу років, з урахуванням пільгової вислуги років з наступного дня після звільнення з Військової частини НОМЕР_1 .

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено. Рішення ГУПФ України у Миколаївській області про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 17 листопада 2014 року №84 скасовано. Зобов`язано ГУПФ України в Миколаївській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, з урахуванням пільгової вислуги років, а саме 22 роки 6 місяців 3 дні, з наступного дня після звільнення з Військової частини № НОМЕР_1 , тобто з 08 листопада 2012 року.

В апеляційній скарзі Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 27 липня 1995 року позивач проходив військову службу в внутрішніх військах МВС України та був звільнений наказом командира Військової частини №3039 МВС України №229 від 07 листопада 2012 року.

Виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, звільнений у запас наказом командувача внутрішніх військ МВС України №43 о/с від 31 жовтня 2012 року за статтею 26 частиною шостою підпункту "б" Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", тобто за станом здоров`я.

Рішенням ГУПФ України в Миколаївській області від 17 листопада 2014 року №84 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, оскільки у позивача наявна лише календарна вислуга - 18 років 10 місяців 14 днів.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, проігнорувавши встановлений іншим адміністративним судом факт наявності у позивача пільгової вислуги років, обґрунтовуючи оскаржуване рішення вказав про наявність у позивача лише календарної вислуги, 18 років 10 місяців 14 днів, що не є вірним, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до абзацу 2 п.п. "г" Постанови Кабінету міністрів України №393 від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (в редакції, яка діяла на момент обрахунку вислугу років позивача) один місяць служби за сорок днів зараховується особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони.

Отже, вищенаведеною Постановою №393 від 17 липня 1992 року передбачено обчислення пільгової вислугу років з розрахунку один місяць служби за сорок днів особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у підрозділах конвойної служби міліції.

Судом першої інстанції при вирішенні справи було встановлено, що при звільненні ОСОБА_1 зі служби календарна вислуга років склала 18 років 10 місяців 12 діб.

Частиною 1 статі 72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2013 року зобов`язано, зокрема Військову частину НОМЕР_1 ВВ МВС України оформити у відповідності з діючим законодавством необхідні документи для представлення в Пенсійний відділ МВС України щодо не зарахування ОСОБА_1 вислугу років в пільговому обчисленні для призначення пенсії з пільговим урахуванням вислугу років, а саме 22 роки 06 місяців 03 днів (а.с.9).

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що апелянт у спірних правовідносинах діяв з порушенням законодавства та не обґрунтував правомірності свого рішення, яким вказав про наявність у позивача лише календарної вислугу років 18 років 10 місяців 14 днів, оскільки судовим рішенням встановлено, що в пільговому обчисленні для призначення пенсії з пільговим урахуванням вислуга років позивача складає саме 22 роки 06 місяців 03 дні.

Таким чином, рішення ГУПФ України у Миколаївській області про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 17 листопада 2014 року №84 є неправомірним та підлягає скасуванню, а відтак вимоги щодо зобов`язання апелянта призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, з урахуванням пільгової вислуги років, а саме 22 роки 6 місяців 3 дні з 08 листопада 2012 року підлягають задоволенню, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 травня 2015 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

М.М. Милосердний