Справа № 812/224/15
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/224/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шембелян В.С.

при секретарі: Щуровій Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області до Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Державна податкова інспекція у м.Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області, з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля", в якому просить суд, надати дозвіл на погашення суми податкового боргу із земельного податку у розмірі 63292,95 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ПАТ «Лисичанськвугілля» перебуває на податковому обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у м.Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області. На теперішній час за відповідачем лічиться заборгованість перед бюджетом у сумі 63292,95 грн., що виникла внаслідок несплати в установлений строк зобов'язань зі сплати земельного податку, самостійно визначених платником податку у декларації. Наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем свого податкового обов'язку, щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Представник позивача в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Публічне акціонерне товариство "Лисичанськвугілля" зареєстроване за юридичною адресою: вул. Маліновського,1, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та перебуває на податковому обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у м.ЛисичанськуГоловного управління Міндоходів у Луганській області.

Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом .( п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України)

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідач має податковий борг перед бюджетом із земельного податку у сумі 63292,95 грн.

У відповідності із пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.4 статті 287 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог пункту 54.1 статті 54 та пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, ПАТ «Лисичанськвугілля» було подано до податкової інспекції податкові декларації з плати за землю (земельний податок), а саме:

- податкову декларацію № від 18.02.2014 з плати за землю на суму 18093,95 грн (а.с.32-33),

- податкову декларацію № від 19.02.2015 з плати за землю на суму 45199,00 грн (а.с.34),

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 56.11. ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

В порушення зазначеної норми та відповідно до звітних і облікових даних Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області (відповідно до даних облікової картки) відповідач має узгоджені податкові зобов'язання , не сплачені у встановлений строк за період грудень 2014 року та січень-лютий 2015 року, всього у сумі 63292,95 грн.

З матеріалів справи, вбачається, що Державною податковою інспекцією у м.Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області були сформовані та направлені на адресу відповідача податкові вимоги №1/54/4491/24-06 від 06.06.2003 року та №2/79/6808 від 05.08.2003 року які були ним отримані 11.06.2003 р. та 11.08.2003 року відповідно, згідно поштових повідомлень про вручення.

Аналізуючи приписи п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, суд доходить висновку, що податковий орган має обов'язок скласти податкову вимогу і направити цей документ на адресу платника податків за фактом виникнення податкового боргу, тобто у випадку невиконання податкового обов'язку платником податків, котрий до цього не мав заборгованості перед Державним бюджетом України. В разі збільшення податкового боргу (тобто у випадку продовження існування податкового боргу після направлення податкової вимоги за правилами Податкового кодексу України і зростання розміру невиконаного податкового обов'язку) підстав для формування податковим органом нових податкових вимог на так звану "новоутворену суму податкового боргу " і направлення таких вимог на адресу платника податків не має, оскільки п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Сторонами доказів щодо оскарження та скасування вказаних податкових вимог до суду не подано.

Відповідно до п.87.2. ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п.88.1. ст.87 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

З урахуванням п.89.2 положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (п.89.2 статті 89 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що 25 лютого 2015 року позивачем складено акт опису майна (а.с.40) відповідно до якого у податкову заставу описано майно ПАТ «Лисичанськвугілля», а саме вугілля марки ДГР 0200-енергетичний у кількості 300,00 тн., 880 одиниць на загальну суму 264000,00 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд бере до уваги, що правовідносини з приводу погашення податковим органом за платника податків податкового боргу такого платника податків перед бюджетом унормовані ст.95 Податкового кодексу України, відповідно до якої п.95.1 якої орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.95.1 ст.95).

З положень наведеної норми закону чітко та однозначно слідує, що підставою для реалізації суб'єктом владних повноважень управлінської функції у спосіб заявлення до суду вимоги про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, є факт недостатності у такого платника власних коштів.

Судом встановлено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 25.07. 2013 р. року по справі № 812/5701/13-а адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області до Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про стягнення податкового боргу з плати за землю в розмірі 186 444,08грн. задоволено повністю.

На виконання рішення суду позивачем виставлено інкасові доручення (розпорядження) за №№27,28,29 від 23.04.2015 року, з яких за №№ 28, 29 повернулися до ДПІ у м.Лисичанську без виконання згідно інструкції НБУ №22 від 21.01.2004 року зі змінами та доповненнями р.12.п.7 (відсутні кошти на рахунку), а за інкасовим дорученням №27 від 23.04.2015 року стягнуто 5,35 грн., втім виставлено до стягнення 50000,0 грн. (а.с.36-38).

Таким чином, з вказаних документів вбачається, що у відповідача недостатньо грошових коштів на розрахункових рахунках для погашення податкового боргу.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що за відповідачем обліковується податковий борг зі сплати земельного податку в сумі 63292,92 грн, який в добровільному порядку та в установлені строки відповідачем як платником податку не сплачений, наявність вказаного податкового боргу підтверджена матеріалами справи, відповідачем позов визнано у повному обсязі, суд приходить до висновку що вимоги Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області є обґрунтованими та таким що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 17, 18, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області до Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна - задовольнити.

Надати Державній податковій інспекції у м.Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області (вул. Свердлова,347, м. Лисичанськ, Луганська область, 93113, код 38504959 ) дозвіл на погашення суми податкового боргу із земельного податку Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" (вул. Маліновського, буд. 1, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100, код 32359108) у розмірі 63292,95 грн. (шістдесят три тисячі двісті дев'яносто дві грн. 95 коп.) за рахунок вугілля, що перебуває у податковій заставі.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.С. Шембелян