Справа № 2а-3948/08/1770
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2015 р. м. Київ К/9991/31132/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у письмовому провадженні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23.04.2010

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012

та касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби

на окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 23.04.2010

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012

у справі № 2а-3948/08/1770 Рівненського окружного адміністративного суду

за позовом суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у м. Рівне

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.04.2010, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012, у задоволенні позову відмовлено.

Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.04.2010, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012, звернуто увагу ДПА в Рівненській області на порушення правових норм, допущених посадовими особами ДПІ у м. Рівне при проведенні планової документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_4 за період 01.12.2003 по 30.09.2006, з метою недопущення їх у подальшому та направлено ДПА в Рівненській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У касаційних скаргах ДПІ у м. Рівному просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, та за наслідками касаційної скарги на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23.04.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заперечуючи проти касаційної скарги на окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 23.04.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Фактичною підставою для донарахування у податковому обліку позивача сум податкового зобов'язання із податку з доходів фізичних осіб, податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковими повідомленнями - рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 11.12.2006 № 294/17-116/НОМЕР_1. Згідно з цими висновками позивач порушив норми ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» (Декрет № 13-92), пункту 7.1 ст.7, підпункту 9.12.1 пункту 9.12 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (Закон № 889-IV), підпункту 7.4.5 пункту 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР), а саме: занижено податкові зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 29350,08 грн. за 2003, 2004, 2005 роки та податку на додану вартість на загальну суму 67890,00 грн. у податковому обліку за жовтень, листопад 2003 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2004 року, січень, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад, грудень 2005 року, лютий, червень 2006 року у зв'язку з включенням до сум витрат та податкового кредиту вартості товарів, придбаних у юридичних осіб, знятих із податкового обліку: ТОВ «Оріон», СБМП «Коснер», ПП «ХАС ЛТД», фірма «Дует», підприємство «Ельхамд», ТОВ «Квіт ЛТД», ПП «Галпостачпром», ПП «Аніс».

За наслідками перевірки та адміністративного оскарження ДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення від 02.08.2007: № /3 - про визначення податкового зобов'язання із податку з доходів фізичних осіб у сумі 29350,08 грн. за основним платежем; № /3 - про визначення податкового зобов'язання із податку на додану вартість у сумі 91675,50 грн., у т.ч., 61117,00 грн. - за основним платежем та 30558,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

У судовому процесі встановлено, що на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Оріон», СБМП «Коснер», ПП «ХАС ЛТД», фірмою «Дует», підприємством «Ельхамд», ТОВ «Квіт ЛТД», ПП «Галпостачпром», ПП «Аніс» за наслідками господарських операцій з поставки позивачу товарів останній сформував витрати та податковий кредит відповідних податкових періодів.

Обґрунтовуючи правомірність зменшення у податковому обліку позивача сум витрат та податкового кредиту, сформованих за наслідками господарських операцій із ТОВ «Оріон», СБМП «Коснер», ПП «ХАС ЛТД», фірмою «Дует», підприємством «Ельхамд», ТОВ «Квіт ЛТД», ПП «Галпостачпром», ПП «Аніс», податковий орган посилається на те, що на дату завершення перевірки позивача отримано інформацію, згідно з якою ці постачальники в обліку платників податків, в тому числі як платники податку на додану вартість, відсутні. На підтвердження цього доводу ДПІ надано інформаційні довідки, згідно з якими СБМП «Коснер» на обліку не значиться (а.с. 59), ПП «ХАС ЛТД» знято з податкового обліку з 06.03.2006 (а.с. 54); підприємство «Ельхамд» знято з податного обліку згідно з рішенням господарського суду 30.09.2002 (а.с.55); ТОВ «Квіт ЛТД» знято з податкового обліку згідно з рішенням власників 27.06.2003, припинена юридична особа 31.10.2006 (а.с.57); ПП «Аніс» знято з податкового обліку у зв'язку з припиненням юридичної особи за рішенням суду від 13.08.2003, реєстрація платника ПДВ анульована з 13.08.2003 (а.с. 58).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відсутність на податковому обліку ТОВ «Оріон», СБМП «Коснер», ПП «ХАС ЛТД», фірмою «Дует», підприємством «Ельхамд», ТОВ «Квіт ЛТД», ПП «Галпостачпром», ПП «Аніс» на дату проведення перевірки позивача не означає, що ці контрагенти позивача не мали правосуб'єктності та не були зареєстровані платниками ПДВ на час здійснення господарських операцій з позивачем та дати виписування ними податкових накладних, документів первинного обліку, на підставі яких позивач задекларував витрати і податковий кредит. Крім того, суд обґрунтував висновок про неправомірність податкових повідомлень-рішень тим, що після вручення позивачу 13.06.2006 копії акта перевірки в останній були внесені зміни, а саме: на сторінці 17 акту вчинено запис (резолюцію без зазначення виконавця) ОСОБА_5 Підготувати рішення та проконтролювати сплату, 11.06.2006», оскільки в екземплярі акту, врученому позивачу, такий запис відсутній. Цей факт став підставою для винесення судом окремої ухвали на адресу ДПА у Рівненській області.

З висновками суду щодо підстав визнання податкових повідомлень-рішень протиправними можна погодитися лише частково. Так, суд правильно зазначив, що ДПІ повинна в силу частини 2 ст. 71 КАС України довести правомірність податкових повідомлень-рішень, а відтак і відсутність у вище зазначених контрагентів позивача правосуб'єктності та статусу платника ПДВ на час здійснення господарських операцій (дати виписування ними податкових накладних, документів первинного обліку, внесених позивачем до податкового обліку). Сама по собі обставина відсутності цих контрагентів в обліку платників податків на час проведення перевірки позивача не є підтвердженням такого факту. Разом з тим, суд при оцінці наданих ДПІ доказів (інформаційних повідомлень) не звернув увагу, що інформаційні повідомлення стосовно підприємства «Ельхамд», ТОВ «Квіт ЛТД» та ПП «Аніс» свідчать не просто про зняття цих суб'єктів підприємницької діяльності з податкового обліку, а й про їх припинення як юридичних осіб в період часу, за який була здійснена перевірка позивача. Припинення юридичної особи означає втрату нею правоздатності, що повинно було бути враховано судом при оцінці документів, виписаних від імені цих контрагентів після їх припинення. Зокрема, а акті перевірки є посилання на те, що суми витрат та податкового кредиту позивач задекларував на підставі податкових накладних, виписаних ПП «Аніс» 06.06.2006, а підприємством «Ельхамд» 24.01.2005 (а.с.20, 23).

В постанові від 27.01.2015 у справі за позовом ТОВ «Будгарантінвест-55» до ДПІ у м. Южному Одеської області (далі - Інспекція) про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій Верховний Суд України висловив правову позицію щодо застосування підпункту 78.1.1 пункту 78.1 ст. 78, пункту 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, згідно з якою визнання перевірки незаконною тягне за собою відсутність правових наслідків такої. Попри встановлені судом порушення посадовими особами ДПІ у м. Рівні пункту 4.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005 № 327, пункту 8.5 Регламенту адміністрування податків, зборів (обов'язкових платежів), затвердженого наказом ДПА України від 09.02.2006 № 62, перевірка позивача не визнана незаконною, у зв'язку з чим у суду не було підстав для оцінки прийнятих за її результатами податкових повідомлень-рішень неправомірними з цих підстав.

Підсумовуючи викладене, оскільки судами попередніх інстанцій обставини справи встановлені без дотримання вимог ст. 86 КАС України, що виключає можливість висновку, що ці обставини встановлені правильно, ухвалені у справі судові рішення про задоволення позову підлягають скасуванню як такі, що не відповідають ст. 159 цього Кодексу, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції на підставі частин 2, 4 ст. 227 цього ж Кодексу.

Згідно з частиною 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 ст. 166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Підставою для постановлення окремої ухвали стали встановлені у судовому процесі факти порушення податковим органом при складанні акта перевірки строку надання його до підписання позивачу, а також дописки на акті перевірки, які зроблені після підписання акту позивачем. У судовому процесі встановлено, що планова документальна перевірка позивача проводилась з 23.11.2006 по 06.12.2006, акт датований 11.12.2006, позивачу акт перевірки був наданий 13.12.2006 (а.с.26).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 р. № 327 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 925/1120 (у редакції до внесення змін наказом ДПА України від 13.06.2007 р. N 354), акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок складається у двох примірниках та підписується протягом 5-ти робочих днів від дня закінчення установленого для проведення перевірки строку (для суб'єктів малого підприємництва - протягом 3-х робочих днів, а для суб'єктів господарювання, які мають філії та перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10-ти робочих днів). Строк складання акта перевірки не зараховується до строку проведення перевірки з урахуванням його продовження, встановленого законом.

Статтею 13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (у редакції Закону України від 05.02.98 р. № 83/98-ВР), чинного до 1 січня 2011 року, встановлено, що посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, встановивши у судовому процесі вказане порушення вищевказаних норм при проведенні перевірки, зокрема при складанні акту, правомірно постановив окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню правових норм.

Доводи касаційної скарги на окрему ухвалу не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування окремої ухвали від 23.04.2010 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012, постановленої за результатами апеляційного перегляду останньої.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, частин 2, 4 ст. 227, ст. ст. 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23.04.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012 задовольнити частково: скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 23.04.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби на окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 23.04.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012 залишити без задоволення, а окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 23.04.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які приймають участь у справі, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев