Справа № 826/4676/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 травня 2015 року № 826/4676/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»
до третя особаВідділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_1
провизнання протиправним арешту в частині та зобов'язання вчинити певні дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач), третя особа - ОСОБА_1 про:

- визнання протиправним арешту на все майно, постанова №34459713 від 01.10.2012р. ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва, в частині накладення арешту на нерухоме майно: квартира загальною площею 64,1кв.м., житловою площею 44,3кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язання відповідача звільнити з-під арешту нерухоме майно: квартира загальною площею 64,1кв.м., житловою площею 44,3кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно прийняв постанову про арешт майна боржника № 34459713 від 01.10.2012р. без наявності для цього підстав для її прийняття, визначених законодавством, оскільки нерухоме майно: квартира загальною площею 64,1кв.м., житловою площею 44,3кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є предметом іпотеки, відповідно до іпотечного договору від 24.10.2006р., а тому товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс" має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна.

Представником позивача позовні вимоги підтримані в повному обсязі та подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. В задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю.

Третя особа - ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, жодних письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надала.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання, призначене на 30.04.2015р. представників сторін, фіксування судового засідання не відбувалось, у зв'язку з чим, суд розглядає справу в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (далі - «Банк») та Кривошеєвою ОСОБА_1 (далі - «Боржник») укладено Кредитний договір № 2706/10/06/71-456 (далі - «Кредитний договір») у відповідності до якого Боржнику було надано кредит у сумі 110 000,00 доларів США на строк з 24 жовтня 2006 року до 24 жовтня 2021 року.

24 жовтня 2006 року між Банком та Боржником, для забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору, було укладено Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., за реєстровим номером № 18632 (далі - «Іпотечний договір»). У відповідності до умов Іпотечного договору Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Договором кредиту наступне нерухоме майно, а саме: квартиру під номером НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві від 01.10.2012р. №34459713 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа виданого 15.01.2010р. №2-3672/09 Оболонським районним судом міста Києва накладено арешт на все майно Кривошеєвої ОСОБА_1 у межах суми стягнення - 1 212 268,02грн.

28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк» та АКБ «ТАС-Комерцбанк» відступило позивачу відповідно до Договору факторингу №15 свої права вимоги за зобов'язаннями по кредитному договору та Іпотечному договору.

Представник позивача зазначив, що 13.03.2015р. при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно третьої особи, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 24.10.2006р. накладено арешт постановою відповідача №34459713 від 01.10.2012р.

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, обтяження на підставі вказаного арешту зареєстровано 02.10.2012 за №13068777.

Позивач, вважаючи рішення відповідача, викладене у постанові від 01.10.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у ВП № 34459713 у частині накладення арешту на квартиру загальною площею 64,1кв.м., житловою площею 44,3кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, таким, що не відповідає вимогам статті 54 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки він має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 8 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

У відповідності до статті 7 вищевказаного Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 14 вказаного Закону встановлено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Як вбачається з договору факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року, публічне акціонерне товариство "Сведбанк", яке виступало правонаступником відкритого акціонерного товариства "Сведбанк" та "ТАС-Комерцбанк" відступило товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах.

В той же час, згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна встановлено, що обтяження накладено на невизначене майно, що стосується всього нерухомого майна третьої особи.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" має пріоритет над обтяженням щодо нерухомого майна: квартира загальною площею 64,1кв.м., житловою площею 44,3кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки публічне акціонерне товариство "Сведбанк" та "ТАС-Комерцбанк" відступило позивачу право вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі і за іпотечним договором від 24 жовтня 2006 року.

Отже, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач, як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України "Про іпотеку", володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

У відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" арешт є елементом стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з частиною 3 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості, згідно яких вартість предмету іпотеки (квартира загальною площею 64,1кв.м., житловою площею 44,3кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1) перевищує розмір заборгованості боржника (ОСОБА_1) перед позивачем, як іпотекодержателем, а тому у відповідача були відсутні підстави для застосування вимог частини 3 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, судом встановлено, що у відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві були відсутні правові підстави для накладення арешту на квартиру загальною площею 64,1кв.м., житловою площею 44,3кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та перебуває в іпотеці, оскільки вказані дії унеможливлюють реалізацію товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" першочергового права задоволення вимог до боржника за рахунок предмету іпотеки.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 04.02.2014 № К/9991/74324/12 та від 11.09.2013 К/800/1343/13.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 96 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З урахуванням частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 73,08грн. з Державного бюджету України.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» задовольнити повністю.

Визнати протиправною постанову відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 01.10.2012р. №34459713 в частині накладання арешту на нерухоме майно: квартиру загальною площею 64,1кв.м., житловою площею 44,3кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві звільнити з-під арешту нерухоме майно: квартиру загальною площею 64,1кв.м., житловою площею 44,3кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 73,08грн. (сімдесят три гривні, 08 копійок).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України , шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко