Справа № 22-а-2030/11
Суддя: Сіренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-а-2030/11Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 14 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 серпня 2010 року по справі за позовом прокурора Драбівського району в інтересах ОСОБА_5 до Головного управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації в особі Управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області про стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги на оздоровлення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги -

в с т а н о в и л а :

В 2010 році прокурор Драбівського району в інтересах ОСОБА_5І, звернувся до суду з позовом до Головного управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації в особі Управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області про стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги на оздоровлення, посилаючись на те, що ОСОБА_5 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, брав участь в ліквідації аварії, отримав інвалідність ІІ групи. Відповідно до ст.. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 26 серпня 2010 року стягнуто з Головного управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_5 недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, який став інвалідом ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2008-2009 роки в сумі 6 505 грн.

У поданій апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом ОСОБА_5 є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС першої категорії, інвалідом другої групи, відповідно до ч.5 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 19 Конституції України субєкти владних повноважень зобовязані діяти лише на підставі та в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та іншими Законами України.

Згідно п.2 постанови КМУ «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 20 вересня 2005 року №936 розпорядником бюджетних коштів вищого рівня за програмами визначаються Міністерство праці та соціальної політики АРК, головні управління праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад, Фонд соціального захисту інвалідів. Згідно п.п. №.4 Постанови встановлено, що нарахування та виплати компенсацій, допомоги певних видів, передбачених Законом України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться управлінням праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що обовязок щодо виплати спірних сум покладено саме на вказані органи і стягнення заборгованості з виплати допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинні здійснюватися з рахунків управлінь праці та соціального захисту населення.

Судом першої інстанції встановлено, що управління праці та соціального захисту населення виконкому Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області області виплатило позивачу допомогу на оздоровлення не у відповідності із ст.48 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а у твердій грошовій сумі, визначеній постановою КМУ № 836 від 26 липня 1996 року та № 562 від 12 липня 2005 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення допомоги на оздоровлення за 2008 рік, який не ґрунтується на законодавчих нормах.

Згідно обставин справи виплата зазначеної допомоги у 2008 році ОСОБА_5 була здійснена у березні 2008 року у розмірі 120 грн. відповідно до постанови КМ України №562 від 12 липня 2005 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір щорічної грошової допомоги у 2008 році, встановлений вказаною Постановою, не відповідає розміру допомоги, встановленому Законом України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими актами та рішення Конституційного Суду України, при визначенні розміру щорічної грошової допомоги на оздоровлення відповідач повинен був керуватися ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому суд першої інстанції послався на Рішення Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008 року, яким визнані неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» щодо зупинення дії ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» дія ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була зупинена.

Як встановлено вище, допомога позивачу у 2008 році була здійснена у березні 2008 року в розмірі, встановленому постановами КМ України № 836 від 26 липня 1996 року та № 562 від 12 липня 2005 року.

Зупинення дії статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008 року.

Згідно з ст.147 Конституції України Конституційний суд України вирішує питання про відповідальність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто Рішення Конституційного Суду України мають перспективну дію.

З огляду на це висновок суду щодо стягнення з відповідача на оздоровлення за 2008 рік є безпідставним, оскільки на момент виплати щорічної разової грошової допомоги (березень 2008 року), зміни, внесені у статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», були діючими, тобто виплата проведена до Рішення Конституційного Суду України про неконституційність положень Державного бюджету України на 2008 рік, а відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому в цій частині позовні вимоги не обґрунтовані.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги спростовують доводи суду першої інстанції, а апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню із скасуванням рішенням у зазначеній частині та відмовою в задоволенні цих позовних вимог.

В частині визнання дій відповідача неправомірними щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення позивачу за 2009 рік у розмірах, менших від пяти мінімальних заробітних плат є правильним оскільки такі дії відповідача не відповідають у 2009 році вимогам статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Відповідно до статті 67 Закону України«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», конкретні розміри всіх видів доплат, пенсій і компенсацій підвищується Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміри щорічних грошових витрат на оздоровлення значно нижчі за відповідні розміри, передбачені ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» кратні розміри заробітної плати, і тому виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, до спірних правовідносин у цій частині суд правильно застосував нормативний акт вищої юридичної сили Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року.

При розгляді справи у цій частині суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував закон, який їх регулює, тому оскаржуване рішення у цій частині є законним та обґрунтованим, правових підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 199, 201, 205 КАС України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 серпня 2010 року у даній справі змінити.

Скасувати рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 серпня 2010 року у частині стягнення з Головного управління праці і соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації в особі Управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_5 недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, який став інвалідом ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2008 рік у розмірі 2905 грн., відмовивши у задоволенні позовних вимог у цій частині.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :