Справа № 314/955/13-а (ЗП/808/15/14)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2015 рокусправа № 314/955/13-а (ЗП/808/15/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року у справі № 314/955/13-а(ЗП/808/15/14) за позовом Запорізького міжрайонного екологічного прокурора до Дніпровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, треті особи: Відділ Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Запорізький міжрайонний екологічний прокурор звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 6 від 05 вересня 2008 року "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1.". В обґрунтування позовних вимог зазначав, що спірне рішення підлягає скасуванню з підстав прийняття його з порушенням вимог статей 58-60, 83 Земельного кодексу України. Надання Дніпровською сільською радою ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2 га для будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 на землі водного фонду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати, у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апелянт зазначає про неврахування судом першої інстанції пропуск прокурором строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки про спірне рішення ради дізнався у лютому-березні 2012 року, а до суду звернувся лише у червні 2014 року. Судом не прийнято до уваги, що надання права на розробку проекту землеустрою не є правом користування земельною ділянкою, а є лише одним з етапів процедури оформлення її в користування чи приватизацію. Судом не прийнято до уваги, що розроблений проект відведення земельної ділянки було погоджено з усіма контролюючими органами.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, у судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Від відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, 05 вересня 2008 року Дніпровською сільською радою Вільнянського району Запорізької області прийнято вішення №6, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0,200 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1, Вільнянського району Запорізької області. Відповідно до пункту 2 рішення № 6 зобов'язано ОСОБА_1 в шестимісячний термін виготовити, подати на затвердження в сільську раду проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Пунктом 3 рішення попереджено ОСОБА_1, що в разі не виконання вимог пункту 2 даного рішення, сільська рада приймає рішення про його відміну без відшкодування понесених витрат. 04 січня 2012 позивачем, для проведення перевірки на виконання завдання Генеральної прокуратури України, надіслано до Дніпровського сільського голови вимогу №15вих.12 "Про надання інформації та копій документів". Відповідач листом №4/01-19 від 13 січня 2012 року на вимогу прокуратури надав запитувану інформацію. 14 лютого 2012 року Запорізьким міжрайонним екологічним прокурором Дніпровському сільському голові Вільнянського району внесено протест №60-193/8 вих.12, відповідно до якого вимагав скасувати рішення Дніпровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 6 від 05 вересня 2008 року. 28 лютого 2012 року рішенням Дніпровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області №24 протест Запорізької міжрайонної екологічної прокуратури №60-193/8 вих.12 від 14.02.2012 - відхилено, дію рішення Дніпровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 6 від 05 вересня 2008 року призупинено. Листом №1069 від 13 березня 2012 року Відділ Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області повідомив Запорізьку міжрайонну екологічну прокуратуру про виявлені порушення вимог земельного законодавства при прийнятті відповідачем рішення №6 від 05 вересня 2008 року. Також, відповідно до наведеного листа зазначено, що використовуючи обміні файли, що містяться у Черговому кадастровому плані Вільнянського району, виконані відповідними ліцензованими землевпорядними підприємствами щодо земельної ділянки ОСОБА_1 встановлено, що відстань від запитуваних до відведених ділянок до урізу річки Дніпро становить орієнтовно від 28 до 80 метрів, тобто відповідно до вимог статей 60, 61 Земельного кодексу України, вони знаходяться в межах нормативної прибережної захисної смуги річки Дніпро.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;

і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно пункту "б" частини 1 статті 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Частиною першою статті 59 Земельного кодексу України передбачено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Відповідно до частин 1 статті 60 Земельного кодексу України встановлено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Частиною другою статті 60 Земельного кодексу України встановлено, що прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Частиною третьою наведеної статті Земельного кодексу України розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

Пунктом "г" частини 3 статті 83 Земельного кодексу України встановлено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що чинним законодавством України не передбачено можливість надання у власність громадянам земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків із земель водного фонду.

Щодо доводів апелянта про прийняття спірного рішення ради з дотриманням земельного та водного законодавства колегія суддів зазначає, що на час прийняття спірного рішення ради межі водоохоронної зони та прибережної захисної смуги встановлені не були. Відтак, слід керуватись положеннями Водного кодексу України, відповідно до якого прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води шириною для великих річок, водосховищ на них в 100 метрів, тоді як згідно листа відділу Держкомзему у Вільнянському районі від 13 березня 2012 року відстань від запитуваних до відведених земельних ділянок до урізу річки Дніпро становить від 28 до 80 метрів, що є порушенням вищезазначених норм законодавства.

Також неспроможними є доводи апелянта і про недотримання прокурором строку звернення до суду з адміністративним позовом. Як вбачається з матеріалів справи, прокурор подав позов до суду 26.03.2012 року після відхилення відповідачем протесту, внесеного в порядку статті 21 Закону України «Про прокуратуру» 14.02.2012 року.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року у справі № 314/955/13-а(ЗП/808/15/14)- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко