Справа № 823/420/15
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/420/15 Головуючий у 1-й інстанції: Паламар П.Г. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі Строяновській О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Військово-лікарської комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, третя особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Військово-лікарської комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, за участю третьої особи - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо неприйняття акту №2 форми Н-1* від 25 листопада 2011 року та зобов'язати його прийняти вказаний акт і встановити причинний зв'язок захворювання - травми, одержаної в результаті нещасного випадку, що сталася в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю та взяття даного нещасного випадку на облік, акт №2 форми Н-1* від 25 листопада 2011 року.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність протиправності в діях відповідача, адже акт №2 форми Н-1* від 25 листопада 2011 року був прийнятий останнім, а вимоги в частині зобов'язання відповідача встановити причинний зв'язок захворювання (травми) позивача не підлягають задоволенню, оскільки втручання в дискреційні повноваження військово-лікарської комісії є неприпустимим.

З такими висновками суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що з 29 серпня 2005 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, в тому числі на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Маньківського РУ УМВС України в Черкаській області, а з 29 листопада 2011 року - звільнений зі служби.

Згідно наказу про УМВС України в Черкаській області від 29.11.2011 № 335 позивача звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «В» (через обмежений стан здоров'я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Із свідоцтва про хворобу №450 від 19.11.2011, копія якого наявна в матеріалах справи, складеного військово-лікарською комісією УМВС України в Черкаській області за наслідками медичного огляду позивача, слідує, що ряд захворювань, в тому числі пошкодження передньої хрестоподібної зв'язки правого колінного суглоба, визнані такими, що пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Із копій наявних в матеріалах справи актів форми Н-5* від 24 листопада 2011 року та Н-1* (№2) від 24 листопада 2011 року (затверджений 25 листопада 2011 року), складених комісією Маньківського РВ УМВС України в Черкаській області за результатами розслідування факту отримання травми у вигляді пошкодження зовнішньої коллатеральної зв'язки правого колінного суглобу, що сталася 08 червня 2010 року о 12 год. 30 хв., вбачається, що комісією визнано, що згідно пункту 3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 № 1346, нещасний випадок, внаслідок якого позивач отримав тілесні ушкодження, стався в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю.

На підставі направлення УКЗ УМВС України в Черкаській області на медичний огляд від 17.03.2014 №81, з метою встановлення причинного зв'язку захворювання на момент звільнення, позивач звертався до військово-лікарської комісії УМВС України в Черкаській області.

Судом установлено, що при зверненні позивачем надавалася копія вищезгаданого акту №2 форми Н-1*.

Як убачається із матеріалів справи, вказаний акт був прийнятий військово-лікарською комісією УМВС України в Черкаській області, голова якої в подальшому, в порядку контролю, звернувся до служби державного нагляду за охороною праці УМВС України в Черкаській області за підтвердженням правильності його складання, про що повідомлявся позивач.

На вказане звернення відповідач отримав відповідь відділу матеріального забезпечення УМВС України в Черкаській області та акти форми Н-5* та Н-1* від 07 березня 2014 року про нещасний випадок, що стався в травні-червні 2010 року із позивачем.

Зі змісту вказаних актів від 07 березня 2014 року слідує, що за наслідками розслідування, проведеного в період з 23 січня по 07 березня 2014 року, було з'ясовано, що нещасний випадок, в результаті якого позивач отримав травму коліна, трапився в період проходження позивачем служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, адже позивач не повідомив про факт травмування безпосереднього керівника чи іншу посадову особу підрозділу, чим порушив службову дисципліну, а саме: пункт 3.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України.

Враховуючи вказані акти військово-лікарською комісією УМВС України в Черкаській області 16 квітня 2014 року, на підставі протоколу засідання, прийнято постанову №14 з приводу встановлення причинного зв'язку травми позивача - пошкодження передньої хрестоподібної зв'язки правого колінного суглоба з виконанням службових обов'язків, згідно з якою зазначена травма не пов'язана з їх виконанням. Також, указаною постановою відмінено постанову по причинному зв'язку захворювань в свідоцтві про хворобу №450 від 19 липня 2011 року.

Вважаючи протиправними дії військово-лікарської комісії УМВС України в Черкаській області щодо неприйняття акту №2 форми Н-1* від 25 листопада 2011 року, позивач звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зважає на таке.

Питання, пов'язані з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, врегульовані Порядком, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 (далі - Порядок №1346).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Відповідно до пункту 3.1 Порядку №1346 про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Зазначене у приведеній нормі повідомлення тягне за собою виникнення передбачених пунктом 3.2 Порядку №1346 обов'язків у керівника потерпілого працівника, а в подальшому й у інших суб'єктів даних відноси, в тому числі лікувально-профілактичних закладів системи МВС, створеної комісії з розслідування нещасного випадку.

Пунктом 3.8 Порядку №1346 передбачено, що комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю;

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Відповідно до пунктів 3.9 - 3.11 Порядку №1346, за наслідками розслідування, комісія може визнати, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків; нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю; нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Пунктом 3.11 Порядку №1346 передбачено, зокрема, що комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Відповідно до пункту 3.19 Порядку №1346 нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Окрім Порядку №1346 організацію діяльності військово-лікарської комісії в системі Міністерства внутрішніх справ у мирний та воєнний час в органах внутрішніх справ і внутрішніх військах МВС України також визначає Положення, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 № 85.

Основним завданням військово-лікарської комісії є проведення військово-лікарської експертизи з метою, зокрема, визначення причинного зв'язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у осіб рядового й начальницького складу ОВС, що проходять службу, при їх звільненні та осіб рядового і начальницького складу, що звільнилися зі служби (пп. 1.3.5 п. 1.3 Положення).

Пунктами 2.5 - 2.7 цього Положення передбачено, що органи військово-лікарської експертизи свої постанови, висновки та інші рішення (далі - постанови) приймають колегіально, більшістю голосів.

При незгоді особи, яка пройшла медичний огляд, з рішенням ВЛК може бути проведено повторний медичний огляд у вищій за статусом ВЛК або додаткове обстеження і повторний медичний огляд у цій самій ВЛК.

Постанови позаштатної ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, контролюються, затверджуються, а за потреби переглядаються відповідною територіальною штатною ВЛК.

За рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Згідно пункту 2.12 Положення штатними ВЛК є: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) МВС України, ВЛК Головного управління МВС України в Криму, м. Києві, Київській області, Управління МВС України в областях та м. Севастополі.

Штатні ВЛК належать до медичних установ спеціального призначення і при вирішенні завдань, поставлених перед ними, взаємодіють з органами військово-лікарської експертизи, установами й організаціями інших міністерств, іншими центральними органами виконавчої влади, відповідними медичними службами, лікувально-профілактичними установами, керівництвом МВС і внутрішніх військ.

Пунктом 2.13 Положення встановлено, що на штатні ВЛК органів внутрішніх справ покладається, зокрема, організація, керівництво і контроль за роботою підпорядкованих органів військово-лікарської експертизи та подання їм методичної і практичної допомоги; прийняття постанов, розгляд їх обґрунтованості, затвердження (незатвердження) чи скасування постанов підпорядкованих військово-лікарських комісій (пп. пп. 2.13.1, 2.13.7).

Пунктом 2.20 Положення передбачено право ВЛК направляти запит, у разі потреби, для прийняття експертної постанови, особових і пенсійних справ, медичних документів, матеріалів службових перевірок, дізнань, а також характеристик, довідок з архіву, витягів з наказів, актів, протоколів та інших документів.

Таким чином, при визначенні причинного зв'язку захворювань, військово-лікарська комісія колегіально розглядає документи, що стосуються розслідування, в тому числі повинна враховувати документи, отримані на запит; рішення приймається шляхом голосування у формі постанови; зазначене рішення може бути переглянуто у порядку контролю штатною ВЛК, яка, зокрема, має право скасувати постанову підпорядкованої військово-лікарської комісії.

Враховуючи викладене, судом установлено, що військово-лікарською комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, в межах своєї компетенції, на підставі направлення позивача на проведення медичного огляду від 17 березня 2014 року, було отримано та розглянуто документи, що стосуються нещасного випадку, внаслідок якого позивач отримав травму коліна у травні - червні 2010 року, в тому числі акт №2 форми Н-1* від 25 листопада 2011 року, дії щодо неприйняття якого оскаржує позивач.

За наслідками чого, враховуючи, зокрема, акти розслідування від 07.03.2014 форми Н-5* та акт № 2 форми НТ*, прийнято постанову №14 від 16 квітня 2014 року, якою визнано, що травма позивача не пов'язана з виконанням службових обов'язків, а також скасовано попередню постанову з цього приводу, що прийнята підпорядкованою ВЛК.

Зважаючи на викладене, колегія суддів не вбачає протиправності в діях відповідача щодо неприйняття акту №2 форми Н-1* від 25 листопада 2011 року, оскільки такий прийнятий та розглянутий останнім.

Окрім того, в матеріалах справи міститься копія акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався з позивачем у травні - червні 2010 року, складеного 27 листопада 2014 року за формою Н-5*, за висновками якого комісією факту отримання травми позивачем під час затримання правопорушника 08 червня 2010 року не встановлено. Зазначеним актом також скасовано усі попередні акти форм Н-5* та Н-1*, які приймались внаслідок розслідувань згаданих подій, як такі, що складені з порушенням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України. Зазначене стосується також акту, дії, щодо неприйняття якого оскаржує позивач.

Таким чином, вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття згаданого акту та зобов'язання останнього прийняти цей акт задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача встановити причинний зв'язок захворювання - травми, одержаної в результаті нещасного випадку, що сталася в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю та взяття даного нещасного випадку на облік, колегія суддів зазначає, що встановлені обставини свідчать про те, що при прийнятті постанови №14 від 16 квітня 2014 року, якою визнано, що травма позивача не пов'язана з виконанням службових обов'язків, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Порядком №1346 та Положенням про діяльність військово-лікарської комісії.

Тому, відсутні підстави для зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що повноваження відповідача з приводу визначення причинного зв'язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у осіб рядового й начальницького складу ОВС, що проходять службу, при їх звільненні та осіб рядового і начальницького складу, що звільнилися зі служби, є дискреційними повноваженнями та відносяться до його виключної компетенції.

У свою чергу, принцип розподілу влади, закріплений у статті 6 Конституції України, обмежує право суду втручатись у виключну компетенцію суб'єктів владних повноважень.

Тому, суд не може підмінити вказаний спеціальний колегіальний орган і зобов'язати його прийняти конкретне рішення.

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про залишення позовних вимог без задоволення.

Колегія суддів не враховує посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було враховано його заяву про уточнення позовних вимог від 20 березня 2015 року, адже зі змісту цієї заяви вбачається, що така фактично являється заявою про зміну предмету та підстав позову.

Оскільки відповідно до статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України змінити предмет та підстави позову позивач має право лише до початку судового розгляду справи по суті, а, як убачається з матеріалів справи, розгляд справи по суті розпочався 03 березня 2015 року, судом правильно не було враховано зазначену заяву позивача.

Отже, доводи апелянта не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення ним норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, судовою колегію не встановлено підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, а оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

(Повний текст ухвали складений 22 травня 2015 року)

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Романчук О.М

Пилипенко О.Є.