Справа № 806/4217/14
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2015р. м. Київ К/800/64686/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року у справі за позовом Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Управління звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, в якому просило, скасувати постанову відповідача про накладення штрафу від 01.09.2014 року ВП № 41779354.

ПостановоюЖитомирського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалоюЖитомирського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року у задоволені позовувідмовлено.

Вважаючи, що рішення судівприйняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій проситьїх скасувати, прийняти нове рішення.

Відповідач письмових заперечень на вказану касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надав.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області Пилипенко О.С. від 17 лютого 2014 року було відкрито виконавче провадження № 41779354 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Житомирським окружним адміністративним судом по справі № 806/4358/13-а, про зобов'язання Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області повернути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Житомирський маслозавод» надмірно сплачену суму митних та інших платежів у розмірі 55381,41грн. і 553,81 грн. сплаченого судового збору.

У встановлений строк Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області добровільно вказаний виконавчий документ виконано не було, в зв'язку з чим Відділом направлялись позивачеві вимоги № 3.4/6416 від 25 березня 2014 року та № 3.4/17031 від 05 вересня 2014 року про виконання судового рішення з наданням інформації про таке виконання або причин невиконання.

На вказані вимоги позивач, листами від 28 березня 2014 року № 15-08/910-3389 та від 12 вересня 2014 року за № 15-28/1716-10105 повідомив відповідача про неможливість виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі № 806/4358/13-а у зв'язку з тим, що оригінал виконавчого листа по вказаній справі пред'явлений не до нього, а до органу виконавчої служби, повернути стягнуті кошти з Державного бюджету немає можливості, чим було порушено порядок повернення з Державного бюджету сплаченого судового збору і помилково та/або надміру сплачених митних платежів, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03 серпня 2011 року і Наказом Міністерства доходів і зборів України, Мінфіну України № 882/1188 від 30 грудня 2013 року.

Вказане стало підставою у державного виконавця для винесення постанови від 01 вересня 2014 року (ВП № 41779354)про застосування штрафу до Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області у розмірі 680, 00 грн. за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця.

Відмовляючи у задоволенні позову судипопередніх інстанцій прийшли до висновку, з яким погоджується колегія суддів Вищого адміністративного суду України,що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі Закону та в межах своїх повноважень, у зв'язку з чим спірна постанова є законною та не підлягає скасуванню.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 року №606-XIV (у відповідній редакції) (далі - Закон)встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями статті 25 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно із частинами першої та другої статті 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

З системного аналізу вказаних положення вбачається, що держаному виконавцю надане право накладати штрафи за невиконання його ж постанов про примусове виконання рішень суду в частині визначених статтею 89 Закону у визначений строк.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду вважає, що відповідач ухваливши спірну постанову діяв в межах та у спосіб передбачений Конституцією та Законами України, так як позивачем у відведений ним строк добровільно рішення суду не було виконано.

Порушень судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець