Справа № 496/1100/15-а
Суддя: Трушина О. І.
Дата ухвалення: 2015-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/1100/15-а
Провадження № 2-а/496/31/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Величко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом і просить визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області № 2 від 15 січня 2015 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти, а також зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області призначити їй пенсію як працівнику освіти відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня подачі нею заяви про призначення пенсії, а саме з 05 січня 2015 року.

Свої вимоги мотивує тим, що у період з липня 1989 року по грудень 2014 року вона працювала на різних посадах, які дають їй право на отримання пенсії за вислугу років як працівнику освіти. 05 січня 2015 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До заяви було додано трудову книжку, копію диплому про відповідну освіту та копії наказів про її переведення з однієї посади на іншу в закладах освіти. За результатами розгляду заяви 15 січня 2015 року комісією Управління було прийнято рішення № 2 про відмову у призначенні їй пенсії за вислугу років як працівнику освіти на пільгових умовах згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Підставою для відмови у призначенні пенсії стало не підтвердження спеціального стажу роботи більше 25 років, а лише - 19 років 4 місяці та 17 днів. Проблемним періодом роботи для встановлення спеціального стажу став період з 01 вересня 1997 року по 31 серпня 2003 року, коли вона обіймала 0,5 ставки вчителя трудового навчання та 0,5 ставки бібліотекаря Маринівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Так при розрахунку спеціального стажу співробітниками Управління помилково не включено до спеціального стажу вищезазначений період роботи вчителем трудового навчання та за суміщення бібліотекаря, у зв'язку з чим сумарний спеціальний стаж, який дає їй право на пенсію за вислугу років, становить менше 25 років при загальному стажі роботи 29 років і 14 днів. Однак факт роботи на посаді вчителя та за суміщенням бібліотекаря підтверджуються довідкою та наказами Маринівської ЗОШ. Вважає вказане рішення незаконним, оскільки її загальний спеціальний стаж дає їй право на отримання вказаного виду пенсії, у зв'язку з чим звернулася з адміністративним позовом до суду.

Позивачка у судовому засіданні на задоволенні позову наполягала і пояснила, що у період з 01 вересня 1997 року по 31 серпня 2003 року основною посадою, яку вона займала, була посада вчителя, а тому вважає, що є підстави для задоволення позову.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що рішення управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області винесено на підставі документальної перевірки, за результатами якої встановлено, що основна посада, яку займала ОСОБА_1 у спірний період, є посада бібліотекаря. Згодом представник відповідача до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наведеного.

Згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

Як встановлено у судовому засіданні, 28 липня 1989 року ОСОБА_1 почала трудову діяльність - була прийнята на посаду старшої піонервожатої Маринівської восьмирічної школи з 15 серпня 1989 року, згідно наказу № 313 від 28 липня 1989 року, про що свідчить запис в трудовій книжці і працювала в Маринівській ЗОШ І-ІІІ ступенів до 31 грудня 2014 року.

05 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області для оформлення пенсії за вислугою років.

Рішенням № 2 управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області від 15 січня 2015 року позивачці відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти на пільгових умовах, згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішення мотивоване тим, що основна посада, яку займала ОСОБА_1 в період з 01 вересня 1997 року по 31 серпня 2003 року, є бібліотекар, у зв'язку з чим вказаний період не враховано до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, загальний стаж становить 29 років 14 днів, спеціальний стаж - 19 років 4 місяці 17 днів (а.с. 5).

Але судом встановлено, що у період з 01 вересня 1997 року по 31 серпня 2003 року основна посада, яку займала ОСОБА_1, є посада вчителя, що підтверджується наступним.

Відповідно до запису трудової книжки ОСОБА_1 01 вересня 1997 року переведена з посади заступника директора з виховної роботи на посаду бібліотекаря і вчителя обслуговуючої праці 0,5 ставки, залишивши її на посаді педагога-організатора, згідно наказу № 3 від 06 вересня 1997 року (а.с. 7, 28).

01 вересня 1998 року вона була звільнена з посади педагога-організатора і залишена на посаді бібліотекаря (0,5 ставки) і вчителя обслуговуючої праці з недільним навантаженням 8 годин, згідно наказу № 48 від 31 серпня 1998 року (а.с. 8, 29).

01 вересня 2003 року позивачка переведена з посади бібліотекаря (0,5 ставки) на посаду вчителя трудового навчання з педагогічним навантаженням 10 годин, дозволивши виконувати обов'язки бібліотекаря 0,5 ставки, про що свідчить наказ № 3 від 01 вересня 2003 року (а.с. 9).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 - директор Маринівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та ОСОБА_4 - вчитель Маринівської ЗОШ І-ІІІ ступенів пояснили, що основна посада, яку займала ОСОБА_1 у період з 01 вересня 1997 року по 31 серпня 2003 року, є посада вчителя, а посада бібліотекаря є допоміжною, але в наказах першою була вказана посада бібліотекаря.

Крім того, відповідно до довідки Маринівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 103 від 12 січня 2015 року ОСОБА_1 згідно наказу № 2 від 01.09.1997 року по Маринівській ЗОШ І-ІІІ ступенів працює в даній шкоді на основній посаді вчителя обслуговуючої праці та виконує обов'язки бібліотекаря на 0,5 ставки з 01.09.1997 року (а.с. 6).

Таким чином, судом встановлено, що основна посада, яку займала ОСОБА_1 у період з 01 вересня 1997 року по 31 серпня 2003 року, є посада вчителя.

Ч. 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом встановлено, що основна посада, яку займала позивачка у період з 01 вересня 1997 року по 31 серпня 2008 року, є посада вчителя, а представник відповідача, не визнавши позов, не довів свої заперечення, а тому суд вважає, що оскільки спеціальний стаж позивачки перевищує 25 років, вона право на пенсію за вислугою років як працівник освіти, виходячи з чого позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова суду має бути допущена до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 70, 71, 159, 161-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області № 2 від 15 січня 2015 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років як працівнику освіти, відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня подачі заяви про призначення пенсії, а саме: з 05 січня 2015 року.

Допустити негайне виконання постанови в межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до апеляційного адміністративного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: Трушина О.І.