Справа № 369/1323/15-а
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/1323/15-а
Провадження № 2-а/369/89/15
ПОСТАНОВА

іменем України

13.05.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

за участю секретаря Ткачук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України, третя особа: Державний заклад «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» Міністерства охорони здоров'я України про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок стажу роботи та виплатити різницю в пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України, третя особа: Державний заклад «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» Міністерства охорони здоров'я України про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок стажу роботи та виплатити різницю в пенсії.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має посвідчення особи потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії (копія посвідчення додається). ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області з 1999 року та отримує пенсію за віком, номер пенсійної справи 164998.

Згідно документів пенсійної справи ОСОБА_1 станом на 01.01.2015 року її загальний страховий стаж становить 61 рік 2 місяці, при цьому робота стаж роботи в медичних закладах 27 років 5 місяців.

Позивач з 27.04.1987 року по даний час працює в медичних закладах та психіатричних закладах охорони здоров'я на посадах, які в порядку ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у психіатричних закладах охорони здоров'я, робота в яких зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

З 01.10.2007 року позивач працює в Державному закладі «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» Міністерства охорони здоров'я України» на посаді медичної сестри приймального відділення з 01.10.2007 р. (наказ 51к-к 28.09.2007 р.) по теперішній час. На підтвердження чого було надано довідку №72 від 08.12.2014 року.

Державний заклад «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» Міністерства охорони здоров'я України» є санаторно-курортною установою для лікування дітей віком від 7 до 17 років хворих на туберкульоз органів дихання в тому числі на активний туберкульоз дітей і підлітків із груп ризику щодо виникнення туберкульозу.

25.12.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області із заявою про зарахував вищевказаного стажу її роботи в подвійному розмірі.

Однак відповіддю Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області №355/07 від 14.01.2015 року позивачу було відмовлено в зарахуванні спеціального стажу роботи позивача в подвійному розмірі, порядку ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Слід зазначити, що позивач попередньо неодноразово зверталася з аналогічними заявами про зарахування стажу роботи в подвійному розмірі до відповідача при цьому було надано довідки про період роботи позивача в інфекційних закладах (відділеннях психіатричних закладах охорони здоров'я однак, кожного разу їй було відмовлено у зарахуванні стажу роботи у подвійному розмірі.

Вищевикладене підтверджується випискою з розпорядження №164998 від 15.07.2014 року виданою Управлінням ПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області.

Позивач вважає дані дії відповідача неправомірними.

Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області від 14.01.2015 року № 355/07 позивачу було відмовлено у зарахуванні стажу її роботи в подвійному розмірі у порядку ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважає дані дії Управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області неправомірними.

Тому просила визнати неправомірними дії Управлінні пенсійного фонду України у Києвво-Святошинському районі Київської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 стажу роботи в інфекційних закладах (відділеннях) та психіатричних закладах охорони здоров'я в подвійному розмірі. Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинсьй районі Київської області провести перерахунок пенсії та страхового стажу ОСОБА_1 з врахуванням стажу роботи за період з 25.12.2014 року в подвійному розмірі, з врахуванням розміру заробітної плати. Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинські районі Київської області здійснити ОСОБА_1 виплату недоплаченої суми пенсії з урахуванням проведених виплат з 25.12.2014 року та стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечувала в повному обсязі, вважають вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, оскільки після набрання чинності закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 01.01.2004 року всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі», тобто зазначений період роботи зараховується до стажу роботи в одинарному розмірі, тому просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслали до суду заяву, згідно якої просили слухати справу за їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійний виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.3 КАС України відповідач - суб»єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача. Відповідно до п. 7 ч.1 ст.3 КАС України суб»єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб»єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Зазначене ґрунтується і на положеннях Рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року №4-рп/2007, у пункті 3.4 якого вказано, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має посвідчення особи потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області з 1999 року та отримує пенсію за віком, номер пенсійної справи 164998.

Згідно документів пенсійної справи позивача ОСОБА_1 станом на 01.01.2015 року її загальний страховий стаж становить 61 рік 2 місяці, при цьому робота стаж роботи в медичних закладах 27 років 5 місяців.

Судом установлено, що позивач з 27.04.1987 року по даний час працює в медичних закладах та психіатричних закладах охорони здоров'я на посадах, які в порядку ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у психіатричних закладах охорони здоров'я, робота в яких зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

З 01.10.2007 року позивач працює в Державному закладі «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» Міністерства охорони здоров'я України» на посаді медичної сестри приймального відділення з 01.10.2007 р. (наказ 51к-к 28.09.2007 р.) по теперішній час, що підтверджується довідкою Дитячого спеціалізованого (спеціального) санаторію «Барвінок» №72 від 08.12.2014 року.

Державний заклад «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» Міністерства охорони здоров'я України» є санаторно-курортною установою для лікування дітей віком від 7 до 17 років хворих на туберкульоз органів дихання в тому числі на активний туберкульоз дітей і підлітків із груп ризику щодо виникнення туберкульозу.

25.12.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області із заявою про зарахував вищевказаного стажу її роботи в подвійному розмірі.

Однак як вбачається з матеріалів справи, згідно відповіді Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області №355/07 від 14.01.2015 року позивачу було відмовлено в зарахуванні спеціального стажу роботи позивача в подвійному розмірі, порядку ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Слід зазначити, що позивач попередньо неодноразово зверталася з аналогічними заявами про зарахування стажу роботи в подвійному розмірі до відповідача при цьому було надано довідки про період роботи позивача в інфекційних закладах (відділеннях психіатричних закладах охорони здоров'я однак, кожного разу їй було відмовлено у зарахуванні стажу роботи у подвійному розмірі.

Вважає дані дії Управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області неправомірними.

Також судом установлено, що Державний заклад «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» Міністерства охорони здоров'я України» є санаторно-курортною установою.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» роботі і лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях, лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інфекційних інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Із роз'яснень МОЗ України № 05.03-18-54/973_ від 27 січня 2010 року вбачається що «інфекційний заклад (відділення)» є заклад (відділення), де надають медичну допомогу - хворим на інфекційні хвороби або працюють з матеріалом, який містить дії потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб.

Крім того, Інструкція по санітарно-епідеміологічному режиму і охорони праці персоналу інфекційних лікарень (відділень), затверджена наказом МОЗ СРСР № 916 від 04 серпня 1983, що діє на території України згідно вказівки МОЗ України № 165 к. травня 1996 року, призначена для головних лікарів і персоналу інфекційних лікарень інфекційних відділень, а також для працівників санітарно-епідеміологічних дезинфекційних станцій, та містить ідентичні вимоги і норми щодо режиму та охорони праці працівників інфекційних лікарень (відділень), бактеріологічних і вірусологічних інфекційних лікарень та бактеріологічних лабораторій, що обслуговують інфекційні відділення лікарень.

Отже, для розрахунку коефіцієнту страхового стажу позивача ОСОБА_1 необхідно застосовувати ст. 60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».В розумінні ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому стаж роботи позивача при обрахунку пенсії має зараховуватись у подвійному розмірі.

Згідно до п.4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше крім випадків, передбачених Законом.

Суд приходить до висновку, що посилання позивача, є обґрунтованими, що редакція ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час та стаття 24 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» не скасовує та не зупиняє її дію.

Ст. 13 Конвенції, яка гарантовано кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.2 ст. 8 КАС України, передбачено під час вирішення справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, права людини визнаються найвищими соціальними цінностями, вони визначають зміст і спрямованість діяльності держави;

За ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якої робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі;

- п.16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за яким положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років;

Відповідно до роз'яснень МОЗ України № 05.03-18-54/973_ від 27 січня 2010 року вбачається, що «інфекційний заклад (відділення)» є заклад (відділення), де надають медичну допомогу - хворим на інфекційні хвороби або працюють з матеріалом, який містить або потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб.

Крім того, Інструкція по санітарно-епідеміологічному режиму і охороні праці персоналу інфекційних лікарень (відділень), затверджена наказом МОЗ СРСР № 916 від. 04 серпня 1983, що діє на території України згідно вказівки МОЗ України № 165 від 23 травня 1996 року, призначена для головних лікарів і персоналу інфекційних лікарень інфекційних відділень, а також для працівників санітарно-епідеміологічних та дезинфекційних станцій, та містить ідентичні вимоги і норми щодо режиму та охорони праці працівників інфекційних лікарень (відділень), бактеріологічних і вірусологічних інфекційних лікарень та бактеріологічних лабораторій, що обслуговують інфекційні відділення лікарень.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, доводи сторін, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх доказів, що є в матеріалах справи, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити.

Що стосується заперечення відповідача вони повністю спростовуються зазначеними вище обставинами, а тому судом до уваги не беруться, оскільки дія ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» поширюється не лише на працівників, що зайняті лікуванням інфекційних хворих.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Рішенням Конституційного суду від 18.06.2007 року № 4-рп/2007, ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 14,18,19, 71, 99, 100, 102, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О СТ А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України, третя особа: Державний заклад «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» Міністерства охорони здоров'я України про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок стажу роботи та виплатити різницю в пенсії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управлінні пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 стажу роботи в інфекційних закладах (відділеннях) та психіатричних закладах охорони здоров'я в подвійному розмірі.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинсьй районі Київської області провести перерахунок пенсії та страхового стажу ОСОБА_1 з врахуванням стажу роботи за період з 25.12.2014 року в подвійному розмірі, з врахуванням розміру заробітної плати.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинські районі Київської області здійснити ОСОБА_1 виплату недоплаченої суми пенсії з урахуванням проведених виплат з 25.12.2014 року.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А.Я. Волчко