Справа № 820/4761/15
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 травня 2015 р. № 820/4761/15

Харківський окружний адміністративний суд в особі судді Самойлової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до належного суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати висновок УГІРФО ГУМВС України в Харківській області від 27.11.2006 р., яким скасовано його дозвіл на імміграцію в Україну;

- зобов'язати Головне управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області видати йому посвідку на постійне проживання в Україні.

Позивач обгрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, у відповідача не було підстав згідно діючого законодавства України для вилучення довідки від 04.11.2004 р. НОМЕР_2, а висновок відповідача, яким скасовано його дозвіл на імміграцію є незаконним, а тому це є порушенням його законних прав, свобод та інтересів, що потребує судового захисту.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, згідно до вимог ст. 35 КАСУ, в судове засідання не прибув без повідомлення про причини неприбуття, заперечень проти позову та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаних осіб, на підставі наявних у ній доказів, відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАСУ.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин Соціалістичної Республіки В'єтнам, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Як свідчать докази у справі, рішенням УГІРФО ГУМВС України в Харківський області, на підставі Закону України "Про міграцію" позивачеві був наданий дозвіл на імміграцію в Україну та він був документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 22.03.2006 р., терміном дії безстроково, в якій відображене місце його реєстрації.

Судом встановлено, що 06.11.2014 р. відповідачем було здійснено обмін посвідки позивача серії НОМЕР_1 від 22.03.2006 р., шляхом її вилучення, а потім видано нову посвідку на постійне проживання від 04.11.2014 р. НОМЕР_2, яку також було вилучено, через те, що згідно висновку УПРФО ГУМВС України в Харківській області від 27.11.2006 р. дозвіл на імміграцію позивача скасовано.

З вищевказаним суд не погоджується, виходячи з наступного.

Як вбачається з оскаржуваного висновку, підставою для його прийняття стало те, що дозвіл на імміграцію дружині позивача, громадянки СРВ ОСОБА_2, за наявності якого позивачеві надано дозвіл на імміграцію в Україну, було скасовано.

Суд зазначає, що положеннями статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних відносин встановлено, що іноземці та особи без громадянства можуть у встановленому порядку іммігрувати в Україну на постійне проживання або прибути для працевлаштування на визначений термін, а також тимчасово перебувати на її території. Порядок видачі дозволу на імміграцію, а також посвідки на постійне проживання та вирішення інших питань, пов'язаних з імміграцією іноземців та осіб без громадянства, визначається Законом України "Про імміграцію".

Відповідно до ст. 1 цього Закону, в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних відносин, імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Відповідно до п.п. 21-24 "Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень", затвердженого Постановою КМ України № 1983 від 26.12.2002р., дозвіл на імміграцію скасовується органом за місцем його видачі. Питання щодо скасування дозволу вправі порушити орган внутрішніх справ, і, інший орган виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію. Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу за місцем прийняття рішення про надання такого дозволу. ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для "вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Проте, зазначений вище порядок скасування дозволу позивачу на імміграцію УПРФО ГУМВС України в Харківській області не було дотримано.

Так, до УПРФО ГУМВС України в Харківській області не надходило відповідне подання, а надійшло тільки рішення про скасування дозволу на імміграцію дружині позивача.

При судовому розгляді встановлено, що позивача не було запрошено для надання особисто пояснень, у зв'язку з чим, УПРФО ГУМВС України в Харківській області, приймаючи оскаржуване рішення, не взяло до уваги те, що у позивача на території України народилися діти, які знаходяться на його утриманні, що позивач довгий час, з 1998 року проживає на території України, постійно займається підприємницькою діяльністю, а тому має стабільний законний дохід.

Окрім того, 08.02.2011 р. дружині позивача оформлено та видано посвідку на постійне місце проживання та на теперішній час на законних підставах перебуває на території України.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не дотримав вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оскаржуваний висновок є протиправним, у зв"язку з чим у суду маються підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 128, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати висновок УГІРФО ГУМВС України в Харківській області від 27.11.2006 р., яким скасовано дозвіл на імміграцію ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Головне управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області видати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідку на постійне проживання в Україні.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73,08 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Самойлова В.В.