Справа № 825/1535/15-а
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2015 року Чернігів Справа № 825/1535/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Соломко І.І.,
за участю секретаря Федоренка Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення грошової компенсації, -
В С Т А Н О В И В:
До Чернігівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ЧОВК), в якому остаточно просить суд стягнути з в/ч НОМЕР_1 на його користь грошову компенсацію замість норм харчування в сумі 4422,62 грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.03.2014 № 21 він був призваний на військову службу по мобілізації. Вказує, що всупереч чинного законодавства його не було зараховано на продовольче забезпечення з дня прибуття до військового комісаріату, в результаті чого він не був забезпечений харчуванням за встановленими нормами за рахунок держави.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення, згідно яких просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що з метою приведення власної діяльності до вимог законодавства України та відновлення порушених прав позивача, наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.12.2014 № 575 позивача було зараховано на продовольче забезпечення при в/ч НОМЕР_1 . Враховуючи неможливість забезпечення гарячою їжею позивача, приймаючи до уваги пункт 2.10. Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, було прийнято рішення про виплату позивачу грошової компенсації замість належних норм харчування у розмірі вартості набору продуктів за нормою № 1 - загальновійськова. Вказаний наказ був направлений на адресу в/ч НОМЕР_1 .
Представник в/ч НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, та заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що у період з березня по листопад 2014 року витяги з наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 або будь-які інші документи про зарахування позивача до списків особового складу частини та постановку на продовольче забезпечення або про виплату йому грошової компенсації замість установленої норми харчування № 1 - загальновійськова до в/ч НОМЕР_1 не надходили. Отже, вважає, що службові особи в/ч НОМЕР_1 не мали можливості і не зобов`язані були вчиняти жодних дій щодо забезпечення позивача триразовим харчуванням за рахунок держави як особи, мобілізованої на особливий період, або виплати грошової компенсації замість установленої норми харчування № 1 - загальновійськова. Також зазначив, що позивач звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу частини 06.03.2015, що на думку відповідача, свідчить про відсутність будь-яких претензій. Крім того, просив залишити позов без розгляду внаслідок пропущення строку звернення до адміністративного суду.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.
Відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних в ній доказів.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.03.2014 № 21 ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації та призначений на посаду «начальником відділення начальник радіостанції зв`язку та інформації-Корюківського РВК (шпк «сержант»), що підтверджується копією наказу та посвідченням офіцера НОМЕР_2 (а.с. 11,9).
Однак, з 18.03.2014 позивач не був забезпечений їжею шляхом надання послуг з харчування.
З копії витягу з Аудиторського звіту від 26.12.2014 № 234/31/82 про результати планового внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності в/ч НОМЕР_1 за період з 10.07.2012 по 26.11.2014 та копії довідки про результати внутрішнього аудиту відповідності продовольчої служби в/ч НОМЕР_1 за період з 10.07.2012 по 26.11.2014 вбачається, що внаслідок не доведення встановлених норм продовольчого забезпечення до військовослужбовців, які були призвані із мобілізацією, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 були допущені втрати доходів фізичними особами на загальну суму 2446343,18 грн., а тому визначено організувати відшкодування грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 , які призвані на військову службу у зв`язку із оголошенням мобілізації, на загальну суму 2446343,18 грн. в термін до 26.01.2015.
Відповідно до розпорядження начальника центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України тилу Збройних Сил України від 07.06.2012 № 905 Чернігівський обласний військовий комісаріат перебуває на продовольчому забезпеченні при військовій частині НОМЕР_1 з 01.09.2012, що підтверджується довідкою № 1643 від 16.03.2015.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.12.2014 № 575 ОСОБА_1 було зараховано на продовольче забезпечення при в/ч НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за період з 18.03.2014 по 30.11.2014 включно в сумі 4545,96 грн. (а.с.27).
З акту взаємозвірки вартості компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців, призваних на військову службу по мобілізації Корюківського районного військового комісаріату, який підписаний військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 , командиром військової частини НОМЕР_1 , провідним спеціалістом відділення забезпечення ЧОВК, працівником ЗСУ бухгалтером ФЕС, встановлено, що сума компенсації, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 , становить 2960,16 грн.
16.04.2015 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено наказ № 275, яким внесено зміни до наказу від 10.12.2014 № 575 та, зокрема, додаток № 9 викладено в іншій редакції, згідно якого ОСОБА_1 встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за період з 18.03.2014 по 30.11.2014 включно в сумі 2960,16 грн.
Крім того, наказами військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.01.2015 № 2, від 04.02.2015 № 90, від 04.03.2015 № 169, від 06.04.2015 № 244 наказано виплатити військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , який призваний у зв`язку з мобілізацією, грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за період з 01.12.2014 по 06.03.2015 в загальній сумі 1462,46 грн.
Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту «н» пункту 1 приміток до «норми № 1 - загальновійськова» Норм харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 426 за рахунок держави харчуванням забезпечуються громадяни, які призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, - з дня прибуття їх до військового комісаріату.
Пункт 1.10 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 № 402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2002 за № 992/7280 передбачено, що військовослужбовці, які прибули у військову частину, зараховуються на продовольче забезпечення наказом командира військової частини.
Відповідно до пункту 2.3. вищевказаного Положення у Збройних Силах України забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за рахунок держави. Уточнення вартості норм харчування проводиться Головним продовольчим управлінням, виходячи із середніх діючих цін на продукти харчування, і доводиться ним до військ (сил) не частіше одного разу на квартал. Військовослужбовцям та іншим категоріям норми харчування видаються через відповідні їдальні або замість установлених норм харчування (основні й додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм.
Так, матеріалами справи підтверджується, що позивача було зараховано на продовольче забезпечення при в/ч НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування в загальному розмірі 4422,62 грн., яка на час розгляду справи в суді не виплачена позивачу.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 нарахованої грошової компенсації в сумі 4422,62 грн. підлягає задоволенню.
Згідно з частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.
Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) нараховану грошову компенсацію в загальній сумі 4422,62 грн.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко