Справа № 804/3472/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2015 р. Справа № 804/3472/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області в особі Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, Начальника Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Бабієнка Анатолія Миколайовича, Начальника відділу Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Ченцова Олександра Володимировича, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Співак Світлани Геннадіївни, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Головко Наталії Юріївни, за участю - Прокуратури Дніпропетровської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, скасування рішень, відшкодування моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом щодо визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, скасування рішень, відшкодування моральної шкоди. Порушення своїх прав позивач пов'язує з неправомірними діями відповідачів, які полягають у відмові здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, у ненаданні відповіді на його звернення щодо неправомірності дій державних реєстраторів. За таких обставин, позивач з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд:
1. відмову державного реєстратора Співак С.Г. в долучені до картки прийому заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень договору дарування від 20.06.1977 року та свідоцтва про право на спадщину по закону від 08.04.2009 року та технічного паспорту за 2008 рік визнати протиправною;
2. рішення державного реєстратора Співак С.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.11.2013 року № 7852014 щодо реєстрації права на гараж на АДРЕСА_1 за ним визнати неправомірним та скасувати;
3. державну реєстрацію права власності від 23.10.2013 року за № 3339693 на гараж на АДРЕСА_1 за ним скасувати;
4. рішення державного реєстратора Співак С.Г. від 12.11.2013 року № 7856320 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію права власності на житловий будинок визнати неправомірним та скасувати;
5. рішення державного реєстратора Співак С.Г. від 20.11.2013 року № 8136466 про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень визнати неправомірним та скасувати;
6. зобов'язати державного реєстратора Головко Н.Ю. внести до державного реєстру прав та їх обтяжень до запису № 4038418 від 04.12.2013 року - щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок та надвірні будівлі і споруди як об'єкти житлової нерухомості, що знаходяться на АДРЕСА_1 за ним наступні зміни і доповнення:
- Розділ «Підстава виникнення права власності» доповнити: договір дарування від 20.06.1977 року видавник державний нотаріус Новомосковської державної нотаріальної контори; рішення суду серія та номер 2-400.98 видане 20.02.1998 року видавник Новомосковський міський суд.
В розділі «Відомості про об'єкт нерухомого майна» в підрозділі «Об'єкт нерухомого майна» замість «житловий будинок об'єкт житлової нерухомості» викласти: житловий будинок та надвірні будови і споруди як об'єкти житлової нерухомості.
В розділі «Опис об'єкта нерухомого майна» викласти:
а) замість «житловий будинок А з відповідною часткою надвірних будівель, що в цілому складаються із...» викласти: домоволодіння (або садиба), що в цілому складається із...»;
б) навести повний перелік нерухомих об'єктів, який даний в техпаспорті за 2008 рік в розділі «Характеристика будинку, господарських будівель і споруд» або шляхом складання всіх об'єктів нерухомості, котрі виділені сторонам судового спору рішенням суду від 13.12.2012 року.
В цьому ж розділі виправити помилки:
- Б - сарай-літня кухня шл.блок - замінити літня кухня «Б» (див. техпаспорт за 2008 рік, а також рішення суду від 13.02.2012 року стор.11-12);
- замість «3-7 огорожа метал, дерево» викласти: хвіртка № 7, ворота № 3, огорожа №5, № 8, № 4 та № 6 (див. техпаспорт за 2008 року та стор. 11-12 рішення суду від 13.02.2012 року);
- замість «Я - зливна яма» - «оглядова яма» (див. техпаспорт за 2008 рік та рішення суду від 13.02.2012 року).
В розділі «Загальна площа» замість 74,1 м2 вказати 76,4 м2 (див. техпаспорт за 2008 рік) та аргументацію на стор. 21 тексту адміністративного позову в розділі «Житлова площа» замість 38,6 викласти 44,6 (див. т/п за 2008 рік та стор. 21 адмінпозову).
7. зобов'язати державного реєстратора Головко Н.Ю. зареєструвати його особисте право на гараж «Г» разом із належними йому об'єктами нерухомості згідно з Договором дарування від 20.07.1977 року, свідоцтвом про право на спадщину по закону від 08.04.2009 року, рішеннями судів від 20.02.1998 року та 13.02.2012 року і видати йому Єдиний витяг з Державного реєстру, в якому б знайшла відображення наведена на стор. 9-10, 19-21 адміністративного позову аргументація, яке надасть ознаки чинності цьому документу;
8. зобов'язати державного реєстратора Головко Н.Ю. видати йому новий витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з урахуванням відмічених вище недоліків попереднього Витягу від 04.12.2013 року;
9. зобов'язати Головко Н.Ю. повернути йому переклад тексту рішення суду від 20.02.1998 року з російської мови на українську;
10. визнати протиправними дії начальника реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Бабієнко А.М. в частині зобов'язання його надати нотаріально вчинений переклад російського тексту рішення суду від 20.02.1998 року на українську мову;
11. стягнути з Новомосковського міськрайонного управління юстиції на його користь 130,00 грн. за вчинений нотаріусом переклад тексту рішення суду від 20.02.1998 року з російської мови на українську;
12. визнати неправомірними дії державного реєстратора реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Співак С.Г. в частині зобов'язання сплатити 04.12.2013 року в Ощадбанк 120,00 грн.;
13. стягнути з Новомосковського міськрайонного управління юстиції на його користь 120,00 грн.;
14. стягнути з Бабієнко А.М., ОСОБА_6, Співак С.Г., Головко Н.Ю. на його користь моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.;
15. винести окрему ухвалу на адресу люстраційного комітету з питань боротьби з корупцією та організованою злочинністю за фактами грубого порушення посадовими особами реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції діючого законодавства про державну реєстрацію прав на нерухомість, Закону України «Про звернення громадян», знущанні над його людською гідністю;
16. винести окрему ухвалу на адресу люстраційного комітету з питань боротьби з корупцією і організованою злочинністю за фактом потурання грубому порушенню законодавства про державну реєстрацію прав на нерухомість Закону України «Про звернення громадян», цинічному знущанню над людською гідністю з боку начальника реєстраційної служби Головного управління юстиції Дніпропетровській області ОСОБА_7;
17. винести окрему ухвалу на адресу люстраційного комітету з питання боротьби з корупцією і організованою злочинністю за фактами само відсторонення від розгляду скарги по фактам грубого порушення законодавства про державну реєстрацію прав на нерухомість, Закону України «Про звернення громадян» цинічного знущання над людською гідністю з боку посадових осіб реєстраційної служби Новомосковського міськрайуправління юстиції, а також потурання цим злодіянням з боку начальника реєстраційної служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_7, першого заступника Голови Державної реєстраційної служби України Завальної І.І. та передачі нею скарги на розгляд посадовим особам реєстраційних служб, чиї дії він оскаржив. /а.с.36-45 том ІІ/.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити та зазначив, що надав суду всі докази в обґрунтування заявлених позовних вимог та не заперечував проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Представник прокуратури також позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.
23.10.2013 р. Державним реєстратором Співак С.Г. в порядку черговості була прийнята заява ОСОБА_1 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок (садибу) що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Правовстановлюючим документом про прийняття якого наполягав заявник було рішення Новомосковського міськрайонного суду від 13.02.2012 р. В процесі прийняття заяви для проведення державної реєстрації Державним реєстратором було роз'яснено, що в рішенні суду взагалі відсутній технічний опис об'єкта нерухомого майна, що в свою чергу унеможливлює процес проведення державної реєстрації права власності. Але заявник в котрий раз наполягав на реєстрації права власності саме на підставі рішення суду. Також було надано роз'яснення, що на підставі Закону України «Про державне мито» ОСОБА_1 звільняється від сплати державного мита, але разом із заявою необхідно надати документ що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, що передбачено п.10 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 22.06.2011 р. №703.
В подальшому, рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №7856320 від 12.11.2013 р. розгляд заяви зупинено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на об'єкт нерухомого майна та його технічної характеристики. 20.11.2013 р. у зв'язку з невиконанням вимог встановлених рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №7856320 від 12.11.2013 р., прийняте рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №8136466 від 20.11.2013 року.
23.10.2013 р. Державним реєстратором Співак С.Г. була прийнята заява ОСОБА_1 про державну реєстрацію права власності на гараж що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Правовстановлюючим документом є рішення Новомосковського міського суду від 20.02.1998 р. Пунктом 27 Постанови КМУ №703 від 22.06.2011 р. передбачено перелік документів що підтверджує виникнення, перехід та припинення право власності на нерухоме майно, серед яких перераховане і рішення суду. Тобто відмовити позивачу законних підстав у державного реєстратора не було. Також зауваження позивача стовно включення гаражу до сумісної власності є помилковим, оскільки рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 13.02.2012 р. по справі №2-107/11 свідоцтво про право на спадщину від 08.04.2009 р. визнане недійсним, та за рішенням Новомосковського міського суду від 20.02.1998 р. право власності на гараж визнано за ОСОБА_1 На зауваження позивача по поверненню оригіналів документів (рішення суду №2-400.98 та офіційний переклад даного документу на українську мову) зазначив, що згідно картки прийому заяви №7087249 від 23.10.2013 р. дані документи повернуті позивачу, про що зроблено відповідний запис ОСОБА_1
04.12.2013 р. провідним спеціалістом реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області була прийнята письмова заява ОСОБА_1 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. В результаті розгляду заяви та поданих документів державним реєстратором 24.12.2013 року було прийнято рішення № 9469639 про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно згідно ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 19 даного Закону, та пунктами 26, 27 Постанови КМУ № 703 від 22.06.2011 року визначено перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно. Документом що визначає виникнення, перехід, та припинення права власності на заявлений об'єкт власником ОСОБА_1 є рішення Новомосковського міськрайонного суду від 13.02.2012 року справа № 2-107/11. За таких обставин, відповідачі просили суд у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно із ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, частина 6 статті 128 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_10 є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими на АДРЕСА_1.
Позивач є власником 7/10 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1. Власником 3/10 частини даної садиби на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом є ОСОБА_10
Судом також встановлено, що 23 жовтня 2013 року до Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції позивачем було подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на житловий будинок (садибу), що розташований за адресою: АДРЕСА_1, яка була зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером НОМЕР_2.
12 листопада 2013 року за результатами розгляду заяви за реєстраційним номером НОМЕР_2 Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Співак С.Г. прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
На підставі пункту 5-4 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Співак С.Г. 20 листопада 2013 року було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації заявлених прав.
04 грудня 2013 року до Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції позивачем повторно подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на житловий будинок (садибу), що розташований за адресою: АДРЕСА_1, яка була зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 4322991.
24 грудня 2013 року за результатами розгляду заяви за реєстраційним номером 4322991 державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Головко Н.Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію заявлених прав та сформовано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15476743.
Крім цього, 23 жовтня 2013 року до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомосковського МРУЮ позивачем подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
12 листопада 2013 року за результатами розгляду заяви за реєстраційним номером 3545865 Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Співак С.Г. прийнято рішення про державну реєстрацію заявлених прав та сформовано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_3.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаного вище рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, суд зауважує на такому.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно.
Згідно із п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.
Пунктом 2 частини 2 статті 9 даного Закону, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.
В силу ст.15 Закону, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;
4) внесення записів до Державного реєстру прав;
5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;
6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
У випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна, права стосовно якого підлягають державній реєстрації.
Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Згідно із ч.3 ст.17 Закону, документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.1, 2 ст.26 Закону, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Пунктом 4 ч.1 ст.24 Закону передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
Згідно із п.16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. № 703, за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.
Відповідно до п.23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи положення п.26 Порядку, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно - необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.
Так, правовстановлюючими документами на належну позивачу частину садиби є:
- договір дарування від 20.06.1977 року 3/5 частин згаданого домоволодіння;
- рішення Новомосковського міського суду від 20.02.1998 року по справі № 2-400.98 про визнання за позивачем права власності на гараж Г по АДРЕСА_1;
- свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.04.2009 року на 1/4 частину вказаного домоволодіння;
- рішення Новомосковського міськрайонного суду від 13.02.2012 року по справі № 2-107/11, 2/0427/44/2012, котрим зокрема:
Визнано недійсними свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 23.03.2007 року та свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 08.04.2009 року в частині включення в склад спадщини гаражу «Г», розташованого по АДРЕСА_1;?
Визнано за позивачем право особистої власності на слідуючи будови та споруди: прибудову літ. «а-1», оглядову яму літ. «я-1», зливну яму літ. «я-2», інженерний колодязь літ.«к-2» та водозабірну колонку;
Розділено житловий будинок з виділенням в натурі позивачу приміщення 1-2, 1-3, 1-8 та 1-4;
Розділено господарські будівлі та споруди з виділенням позивачу в натурі приміщення І-ІІІ, ґанок на дві сходинки, частину літньої кухні «Б» площею 9,24 кв.м., сарай «Д», літній душ «Ж», 1/2 частини вбиральні «В», замощення І, хвіртку № 7, ворота № 3, огорожу № 5 та огорожу № 8.
Як зазначалося вище, рішенням Державного реєстратора Реєстраційної служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області Співак С.Г. від 12.11.2013 року №7856320 зупинено розгляд заяви позивача про державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1.
Відповідно до п.13 Правил у разі подання не в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.
Спірне рішення про зупинення розгляду даної заяви обґрунтовано відсутністю в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою КМУ від 22.06.2011 р. № 703, з чим суд не може погодитися виходячи із наступного.
В самому рішенні не вказано які саме подані позивачем документи не дають державному реєстратору змоги встановити відповідність заявлених прав та які документи необхідно подати реєстратору. Немає посилання на рішення суду, яке нібито не зрозуміло реєстратору, не вказана характеристика якого об'єкту нерухомості відсутня. Крім того, в даному рішенні не вказано порядок і строки його оскарження, не зазначено і в який строк позивач повинен усунути недоліки. /а.с.63 том І/.
ОСОБА_1 в позовній заяві зазначив, що в подальшому все ж таки державним реєстратором Головко Н.Ю. була проведена державна реєстрація, але під час внесення до державного реєстру прав та їх обтяжень запису № 4038418 від 04.12.2013 року щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок та надвірні будівлі і споруди як об'єкти житлової нерухомості, що знаходяться на АДРЕСА_1 за позивачем були допущені неточності, а тому останній просив внести наступні зміни і доповнення:
- Розділ «Підстава виникнення права власності» доповнити: договір дарування від 20.06.1977 року видавник державний нотаріус Новомосковської державної нотаріальної контори; рішення суду серія та номер 2-400.98 видане 20.02.1998 року видавник Новомосковський міський суд.
В розділі «Відомості про об'єкт нерухомого майна» в підрозділі «Об'єкт нерухомого майна» замість «житловий будинок об'єкт житлової нерухомості» викласти: житловий будинок та надвірні будови і споруди як об'єкти житлової нерухомості.
В розділі «Опис об'єкта нерухомого майна» викласти:
а) замість «житловий будинок А з відповідною часткою надвірних будівель, що в цілому складаються із...» викласти: домоволодіння (або садиба), що в цілому складається із...»;
б) навести повний перелік нерухомих об'єктів, який даний в техпаспорті за 2008 рік в розділі «Характеристика будинку, господарських будівель і споруд» або шляхом складання всіх об'єктів нерухомості, котрі виділені сторонам судового спору рішенням суду від 13.12.2012 року.
В цьому ж розділі виправити помилки:
- Б - сарай-літня кухня шл.блок - замінити літня кухня «Б» (див. техпаспорт за 2008 рік, а також рішення суду від 13.02.2012 року стор.11-12);
- замість «3-7 огорожа метал, дерево» викласти: хвіртка № 7, ворота № 3, огорожа №5, № 8, № 4 та № 6 (див. техпаспорт за 2008 року та стор. 11-12 рішення суду від 13.02.2012 року);
- замість «Я - зливна яма» - «оглядова яма» (див. техпаспорт за 2008 рік та рішення суду від 13.02.2012 року).
В розділі «Загальна площа» замість 74,1 м2 вказати 76,4 м2 (див. техпаспорт за 2008 рік) та аргументацію на стор. 21 тексту адміністративного позову в розділі «Житлова площа» замість 38,6 викласти 44,6 (див. т/п за 2008 рік та стор. 21 адмінпозову).
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності чи обмежена в його здійсненні у випадках та в порядку, встановлених законом.
Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В силу п.1 ч.2 ст.162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може визнати протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.
Таким чином, суд вважає за необхідне, визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області Співак С.Г. від 20.11.2013 року №8136466 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки воно винесене з порушенням встановленого Порядку, з посиланням на рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав № 7566320 від 12.11.2013 р., яке неможливо було виконати.
Суд вважає, що рішення від 12.11.2013 року №7856320 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію права власності на житловий будинок не слід визнати неправомірним та скасовувати, оскільки воно є проміжним, а остаточне рішення від 20.11.2013 року №8136466 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, як зазначалося вище, визнано судом протиправним та скасоване.
Також, суд вважає за можливе лише зобов'язати Реєстраційну службу Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області розглянути питання ОСОБА_1 щодо внесення змін до Державного реєстру прав та їх обтяжень до запису № 4038418 від 04.12.2013 року щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок та надвірні будівлі і споруди як об'єкти житлової нерухомості, що знаходяться на АДРЕСА_1 з урахуванням договору дарування, виданого 20.07.1977 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.04.2009 року, рішення Новомосковського міського суду від 20.02.1998 року по справі № 2-400.98 та рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2012 року по справі № 2-107/11, 2/0427/44/2012 та прийняти по ньому відповідне рішення, згідно до норм чинного законодавства України.
В позовній заяві позивач також зазначив, що йому було відмовлено в сумісній реєстрацію гаражу Г з житловим будинком і надвірними будівлями з причини того, що гараж вже зареєстровано.
Так, згідно з витягом з Державного реєстру прав та їх обтяжень від 12.11.2013 р. №12636167 за позивачем Державним реєстратором Співак С.Г. зареєстровано право власності на гараж за адресою: «АДРЕСА_1» на підставі рішення, видавник якого зазначено: «Новомосковський міськрайонний суд».
У витязі НОМЕР_3 (підставою виникнення права власності замість рішення «Новомосковського міського суду» зазначено рішення «Новомосковського міськрайонного суду», а тому 21 грудня 2013 року на підставі заяви про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором прийнято рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та сформовано витяг № 15124761.
Крім того, державним реєстратором була допущена помилка, оскільки фактична адреса позивача гаражу: АДРЕСА_1, а не «АДРЕСА_1», як зазначено у витягу.
В розділі «опис об'єкта нерухомого майна» записано: гараж літ. Г, а самого опису не дано.
За таких обставин, суд вважає визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області Співак С.Г. від 12.11.2013 року №7852014 щодо реєстрації прав на гараж по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 Також вважає за можливе, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 23.10.2013 року за НОМЕР_4 на гараж по АДРЕСА_1 за позивачем.
Також, суд вважає за можливе лише зобовязати Реєстраційну службу Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо реєстрації прав на гараж по АДРЕСА_1 разом із належними йому об'єктами нерухомості з урахуванням договору дарування, виданого 20.07.1977 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.04.2009 року, рішення Новомосковського міського суду від 20.02.1998 року по справі № 2-400.98 та рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2012 року по справі № 2-107/11, 2/0427/44/2012 та прийняти по ній відповідне рішення, згідно до норм чинного законодавства України.
Що стосується заявлених позовних вимог викладених позивачем у пунктах 8, 9 позову, то задоволення даних вимог буде втручанням в компетенцію Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Крім того, що стосується пункту 9 позовних вимог відповідач зазначив, що на зауваження позивача по поверненню оригіналів документів (рішення суду №2-400.98 та офіційний переклад даного документу на українську мову), то згідно картки прийому заяви №7087249 від 23.10.2013 р. дані документи повернуті позивачу, про що зроблено відповідний запис останнім.
Суд вважає за необхідне відмовити, у задоволенні позовних вимог викладених у пунктах 1, 10-13, оскільки вважає їх необґрунтованими, та такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи на підставі наданих доказів.
Що стосується позовних вимог щодо стягнення з Бабієнка А.М., ОСОБА_6, Співак С.Г., Головко Н.Ю. на користь позивача моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., суд зазначає наступне.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (пункт 3 Постанови).
Як зазначалося вище, судом дійсно встановлено факт порушення прав позивача неправомірними діями відповідачів, однак відсутній причинний зв'язок з даними діями та наслідками, що настали. Тому підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди немає в зв'язку з відсутністю факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.
Що стосується заявлених позовних вимог викладених у пунктах 15-17 позову, суд вважає їх безпідставними, оскільки це є виключеною прерогативою суду та останній не вбачає таких заходів реагування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Співак Світлани Геннадіївни від 12.11.2013 року №7852014 щодо реєстрації прав на гараж по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.
Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 23.10.2013 року за НОМЕР_4 на гараж по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.
Зобов'язати Реєстраційну службу Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1) щодо реєстрації прав на гараж по АДРЕСА_1 разом із належними йому об'єктами нерухомості з урахуванням договору дарування, виданого 20.07.1977 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.04.2009 року, рішення Новомосковського міського суду від 20.02.1998 року по справі № 2-400.98 та рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2012 року по справі № 2-107/11, 2/0427/44/2012 та прийняти по ній відповідне рішення, згідно до норм чинного законодавства України.
Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Співак Світлани Геннадіївни від 20.11.2013 року №8136466 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.
Зобов'язати Реєстраційну службу Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області розглянути питання ОСОБА_1 щодо внесення змін до Державного реєстру прав та їх обтяжень до запису № 4038418 від 04.12.2013 року щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок та надвірні будівлі і споруди як об'єкти житлової нерухомості, що знаходяться по АДРЕСА_1 з урахуванням договору дарування, виданого 20.07.1977 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.04.2009 року, рішення Новомосковського міського суду від 20.02.1998 року по справі № 2-400.98 та рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2012 року по справі № 2-107/11, 2/0427/44/2012 та прийняти по ньому відповідне рішення, згідно до норм чинного законодавства України.
У задоволенні решти позову - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений 30 квітня 2015 року.

Суддя Кучма К.С.