Справа № 443/1921/13-а 2-а/443/1/15
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № 876/2146/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року по справі № 443/1921/13-а, 2-а/443/1/15 за позовом Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернулося до суду з адміністративним позовом, яким просило стягнути з ОСОБА_1 кошти, надміру виплачені у вигляді допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 1 380,95 грн..

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року провадження у справі за адміністративним позовом Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів - закрито.

Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати.

В апеляційній скарзі покликається на те, що КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Право управління соціального захисту на подання до суду позовів про стягнення коштів державної соціальної допомоги сім'ям з дітьми, виплаченої надміру внаслідок зловживань з боку громадян передбачено п. 49 зазначеного «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», затвердженим Постановою КМ України № 1751 від 27.12.2001 року. Таким чином, органи праці та соціального захисту населення на підставі пункту 49 зазначеного Порядку можуть звертатися з позовами про стягнення надміру сплачених коштів державної допомоги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 ч. 1 п. 4 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Cуд першої інстанції ухвалою від 10 лютого 2015 року закрив провадження у справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного суду. Ухвала суду мотивована тим, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, яка була завдана лише суб'єктом владних повноважень, а також такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності останнього.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

У пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст. 3 КАС України).

Виходячи із завдань адміністративного судочинства (стаття 2 КАС України), суб'єкти владних повноважень в адміністративних справах, в основному, виступають як відповідачі.

Разом з тим, за змістом частин другої, четвертої статті 50 КАС України, суб'єкти владних повноважень можуть бути позивачами в адміністративних справах, якщо таке право на звернення до суду визначено законом.

У розумінні пунктів 1, 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України спір за участю суб'єкта владних повноважень, що виникає при виконанні ним у спірних відносинах наданих чинним законодавством владних управлінських функцій, підлягає розгляду за правилами КАС України.

Пунктом 5 частини 2 ст. 17 КАС України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 49 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», затвердженим Постановою КМ України № 1751 від 27.12.2001 року, особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, зобов'язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім'ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім'ї тощо).

Суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом.

Таким чином, органи праці та соціального захисту населення на підставі пункту 49 зазначеного Порядку можуть звертатися з позовами про стягнення надміру сплачених коштів державної допомоги. Така позиція висловлена в ухвалі Вищого Адміністративного суду України від 06 лютого 2014 року у справі №К/800/2146/13.

Крім того, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» висловив свою позицію з даного питання, зазначив, що згідно з частиною четвертою статті 50 КАС передбачено, що громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Такими випадками, наприклад, є:

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Частиною другою статті 22 зазначеного Закону передбачено, що суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги, тощо), стягуються згідно з законом.

Враховуючи наведене, спір виникає за зверненням суб'єкта владних повноважень (управління праці та соціального захисту населення) і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позов про стягнення коштів, надміру виплачених у вигляді допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями ч. 3 ст. 160, 195, 197, 199, п. 3, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задовольнити.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2015 року про закриття провадження - скасувати, а справу № 443/1921/13-а, 2-а/443/1/15 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич