Справа № 820/20363/14
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 р.Справа № 820/20363/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., Федоренко І.М.

представника позивача - Москаленко Я.М.

представників відповідача - Сукач Л.О., Зозуля М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митницї Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2015р. по справі № 820/20363/14

за позовом Приватного акціонерного товариства "Новий Стиль"

до Харківської митниці Міндоходів

про скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (далі - ПАТ «НОВИЙ СТИЛЬ», позивач) до Харківської митниці Міндоходів ( далі - відповідач, Харківська митниця) задоволено в повному обсязі.

Скасовано рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/001059/2 від 17.07.2014 р.

Скасовано картку відмови Харківської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807100000/2014/00588 від 17.07.2014 р.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" (код 32565288) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 255,78 грн.

Не погодившись з даною постановою суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ненадання належної правової оцінки обставинам справи, просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що оскаржувані в даній справі рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/001059/2 від 17.07.2014 р. та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807100000/2014/00588 від 17.07.2014 р. є цілком законними та обґрунтованими, складеними відповідно до чинного законодавства, оскільки у поданих позивачем до митного оформлення документах наявні розбіжності, витрати на транспортування товару не підтверджені. Крім того, просить суд апеляційної інстанції звернути увагу на розмір стягнутого з державного бюджету судового збору, який не вірно, на думку апелянта, визначений судом першої інстанції.

В запереченні на апеляційну скаргу, позивач просив відмовити Харкіській митниці в задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 р. без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено те, що документи, надані позивачем для митного оформлення, є недостатніми та такими, що викликають сумнів і дають підстави для застосування другорядного методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, за таких обставин, прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/001059/2 від 17.07.2014 р. та картки відмови Харківської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807100000/2014/00588 від 17.07.2014 p.,є неправомірними і необгрунтованими.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 26.02.2014 р. між ПАТ "Новий Стиль" (в якості Покупця) такомпанією Formenti&Giovenzana Polska Sp. z.o.o. (Польща) (в якості Продавця), було укладено контракт № 26022014, відповідно до умов якого продавець зобов'язався поставити продукцію - меблеву фурнітуру (п. 1.1 Контракту).

Згідно п. 1.3 укладеного Контракту конкретний вид (асортимент) товару кожної партії поставки вказується у специфікаціях та інвойсах, які додаються до контракту і є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 4.1 розділу 4 контракту покупець купує товар за цінами узгодженими сторонами, ціна товару за конкретною партією товару зазначається у специфікаціях та інвойсах.

Ввезення товару здійснювалось на підставі контракту № 26022014 від 26.02.2014 p., специфікації № 2 від 03.07.2014 p., інвойсу №FSE/106/2014/Е від 03.07.2014 р.

Керуючись умовами укладеного Контракту продавець поставив підприємству позивача товар на загальну суму 1920,6700 евро, що за курсом валюти 15,908265 складало 30554,5273 грн. Витрати на транспортування склали 3892,1691 грн.

На підтвердження митної вартості товару позивачем разом з митною декларацією ІМ №807100000/2014/029197 від 14.07.2014 р. відповідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України ( далі - МК України) було надано обов'язкові документи: декларацію митної вартості; контракт з компанією Formenti&Giovenzana Polska Sp. z.o.o. (Польща) № 26022014 від 26.02.2014 p., специфікацію №2 від 03.07.2014 p. та інвойс № FSE/106/2014/E від 03.07.2014 p., документи щодо транспортування (перевезення) товару: контракт № 14012010 від 14012010 р. на перевезення вантажним автомобільним транспортом в міжнародному сполученні від 14.01.2010 p.; калькуляцію транспортних витрат від 10.07.2014 p.; довідку щодо вартості перевезення № 10/07 від 10.07.2014 p., міжнародну товарно-транспортну накладну №5269039 від 04.07.2014 р.

Відповідно до ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Позивачем було надано додаткові документи, а саме: сертифікат походження товару загальної форми: PL/MF/AK 0185549 від 11.07.2014 p.; митну декларацію країни відправлення від 14.07.2014 p.; лист про не проведення страхування; лист про відсутність взаємозалежності; прайс-лист (прейскурант) виробника товарів від 03.07.2014 p.; пакувальний лист від 03.07.2014 р.

Під час контролю митної вартості товару за митною декларацією ІМ № 807100000/2014/029197 від 14.07.2014 р. відповідачем був надісланий запит від 14.07.2014 р. щодо надання пояснень та додаткових документів. Відповідачем були витребувані додаткові документи ( а.с.22-23).

У відповідь на запит ПАТ "Новий Стиль" повідомило митний орган про відсутність обмежень та умов, а також вказало, що під час митного оформлення, зокрема, надавались: довідка про відсутність взаємозалежності між покупцем та постачальником; про відсутність договорів (угод, контрактів) із третіми особами, пов'язаних з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; повідомив про надання прайс-листа (прейскуранта) виробника товарів від 03.07.2014 p., калькуляції транспортних витрат від 10.07.2014 p., довідки щодо вартості перевезення № 10/07 від 10.07.2014 р. та митної декларації країни відправлення від 14.07.2014 р.

Крім того, позивачем разом з відповіддю на запит відповідача надано Звіт про оцінку майна № 15/07/2014/01 від 15.07.2014 р.

Відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/001059/2 від 17.07.2014 року за другорядним методом - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, з розрахунку за одиницю 5,00 доларів США/кілограм (3,6882 евро/кг). Збільшення митної вартості товару призвело до збільшення розміру ПДВ.

Рішення про коригування митної вартості товарів прийняті відповідачем з посиланням на: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, в зв'язку з виявленими та непідтвердженими розбіжностями документах, у зв'язку тим, що використані декларантом відомості не підтверджені у повній мірі документально, а також в зв'язку з ненаданні декларантом додаткових документів, передбачених п. 3 ст. 53 МК України; 2) ненаданні (відсутності) інформації щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на подібні товари. Джерелом інформації для даного рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація на подібний товар за фактами митних оформлень ЄАІС: МД №110100000/2014/215415 від 17.06.2014 року, №100250002/2014/3746 від 10.06.20144 року, №500060001/2014/17460 від 20.05.2014 року та інші.

На підставі рішення про визначення митної вартості товарів відповідачем видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00588 від17.07.2014 року.

З метою уникнення простою транспорту та виробничою необхідністю ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" оформило товар за ціною, визначеною митним органом (МД 807100000/2014/029911 від 18.07.2014 р.) за другорядним методом - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Перевіряючи правомірність дій митного органу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

За приписами ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 53 МК України передбачено перелік документів, які повинні бути надані митниці для підтвердження митної вартості.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний:здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

Частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи перелік яких зазначений в даній частині статті 53 МК України.

З вивчених матеріалів справи колегія суддів приходить до висновку, що позивачем як декларантом були виконані вище вказані вимоги законодавства, та надані всі обов'язкові документами, які підтверджують митну вартість товарів, а також додатково запитувані органом доходів і зборів.

Щодо посилання апелянта про те, що позивачем не були підтверджені витрати на транспортування товару, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, під час митного оформлення позивач надав органу доходів і зборів документи, які підтверджують вартість та факт транспортування, а саме: контракт №14012010 від 14.01.2010 р. на перевезення вантажним автомобільним транспортом в міжнародному сполученні від 14.01.2010 p.; міжнародну товарно-транспортну накладну № 5269039 від 04.07.2014 p.; калькуляцію транспортних витрат від 10.07.2014 p.; довідку щодо вартості перевезення № 10/07 від 10.07.2014 Р-

Судовим розглядом встановлено, що перевезення товару здійснювалось перевізником Zaklad Uslugovo-Mechanaczny Andrzej Witecki (Польща) відповідно до Контракту №14012010 від 14.01.2010 р. на перевезенню вантажним автомобільним транспортом в міжнародному сполученні від 14.01.2010 p., що укладений з ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ".

Відповідно до умов контракту №14012010 від 14.01.2010 р. з закордонним перевізником оплата послуг здійснюється на умовах відстрочення платежу (п. 5.1. контракту).

Таким чином, колегія суддів вважає посилання органу доходів і зборів на не підтвердження витрат на транспортування товару необгрунтованими.

Крім того, враховуючи, що послуги з перевезення товару було оплачено після прийняття оскаржуваного рішення та картки відмови, то позивачем для підтвердження вартості та оплати послуг з перевезення партії товару, яка постачалась згідно інвойсу № FSE/106/2014/Е від 03.07.2014 p., було надано Акт виконаних робіт по транспортуванню вантажів від 16.07.2014 р. та платіжне доручення в іноземні валюті або банківських металах № 55799 від 18.08.2014 р.

Щодо доводів апеляційної скарги про розбіжності в документах, поданих позивачем під час митного оформлення, колегія суддів зазначає.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується Сертифікатом походження товару загальної форми: PL/MF/AK 0185549 від 11.07.2014 p., країною походження товару є Китай. Крім того, у Рішенні про коригування митної вартості, що оскаржується, у графах 21, 22 зазначена країни походження та країни виробництва - Китай.

Під час митного оформлення позивач надавав органу доходів і зборів пакувальний лист від 03.07.2014 p., в якому відсутнє посилання на країну походження. А як вбачається з наданого відповідачем на підтвердження своїх доводів та долученого до матеріалів справи Пакувального листа (а.с. - 109), останній відноситься до поставки, в рамках контракту укладеного із зовсім іншим контрагентом - Kuang Hsin International LTD, Тайвань, з яким, як встановлено з пояснень позивача, в останнього укладено Контракт № 270712 від 27.07.2012 р.

Доводи апелянта стосовно розбіжностей між вагою нетто вказаною в експортній декларації країни відправлення та графі 38 митної декларації ЇМ № 807100000/2014/029197 колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки з наявних матеріалів справи, а саме: пакувального листа від 03.07.2014 p., графи 25 «кількість» Рішення про коригування митної вартості, митної декларації МД 807100000/2014/029911 від 18.07.2014 p., прийнятої та оформленої органом доходів і зборів за 3 методом ( у графі нетто (кг), де зазначено вагу - 1284,500 кг,-не- вбачається, що митним органом не ставиться під сумнім вага нетто зазначена позивачем під час митного оформлення.

Стосовно ваги що зазначена в експортній декларації країни відправлення, то вага зазначена аналогічна, однак заокруглення цифр в експортні декларації країни відправлення здійснюється з точністю до цілого числа, тобто товар зважений - важив 1284,5 кг та вага заокруглена до цілих величин за правилами округлення та зазначена, як 1285 кг, що було відображено в графі 38 митної декларації країни відправлення.

Таким чином всі надані відповідачу документи за своїм змістом не суперечать один одному, оскільки свідчать про незмінність ваги та ціни товару протягом усього шляху слідування.

Щодо посилання апелянта на неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та обрання методу визначення митної вартості, джерело інформації при здійсненні її коригування зазначені у графі 33 "Рішення про коригування митної вартості" №807000003/2014/001059/2 від 17.07.2014 p., колегія судців зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 265 МК України митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

Стаття 57 МК України встановлює методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Судовим розглядом встановлено, що між Органом доходів і зборів та декларантом з метою вибору підстав та методу визначення митної вартості було проведено процедуру консультації.

Однак, колегія суддів приходить до висновку, що з процедури консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості не вбачається послідовності вибору методів визначення митної вартості.

Отже, корегування відповідачем митної вартості товару виключно на підставі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) Державної митної служби не є таким, що відповідає нормам діючого законодавства.

Враховуючи викладене вище, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає такими що не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митницї Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2015р. по справі № 820/20363/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Макаренко Я.М. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 27.05.2015 р.