Справа № 810/125/15
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/125/15 Головуючий у 1-й інстанції: Журавель В.О. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Герасимчук Н.А.,

за участю представника відповідача Назарук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Обухівтара» до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - відповідач, податковий, контролюючий орган), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 01.08.2014 №/2154 та від 21.11.2014 №/3831.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Обухівтара» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 28.02.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 28.02.2012 по 31.12.2013.

Результати перевірки відображено в акті перевірки від 07.07.2014 №1839/220/37850795 (далі по тексту - акт перевірки), в якому контролюючий орган прийшов до висновку про порушення позивачем, зокрема: п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, що призвело до завищення витрат на загальну суму 17141275 грн в т.ч. І півріччя 2012 р. - 455240 грн, 3 квартал 2012 р. - 1864884 грн, 2012 рік - 5238148 грн, 2013 рік - 11903127 грн; п.п.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов'язання на доходи фізичних осіб в загальній сумі 2127841,47 грн.

На підставі акта перевірки від 07.07.2014 №1839/220/37850795 відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 01.08.2014 за № /2154, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 4202006,25 грн, у тому числі за основним платежем - 3361605 грн, за штрафними санкціями - 840401,25 грн, та від 21.11.2014 № /3831, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 3642861,39 грн, у тому числі за основним платежем - 2111172 грн, за штрафними санкціями - 1531689,39 грн.

За результатами адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень рішеннями ГУ ДФС у Київській області та ДФС України ці рішення залишено без змін, а скарги позивача- без задоволення.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 01.08.2014 за № /2154 та від 21.11.2014 № /3831 протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом без достатніх правових підстав.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідність рішень суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У даному випадку дослідженню підлягає реальність господарських операцій, що є підставою для формування витрат; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкових зобов'язань.

Як вбачається з акта перевірки, висновки податкового органу про порушення позивачем вимог п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.п.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 ПК України ґрунтуються на тому, що платником податків не надано для перевірки первинних документів, які підтверджують фактичне придбання ТМЦ, а саме: актів приймання-передачі піддонів від фізичних осіб, що унеможливлює підтвердження використання коштів та правомірності їх віднесення до складу витрат. Крім того, до перевірки не надано калькуляцій собівартості реалізації дерев'яних піддонів, отже неможливо відстежити формування собівартості реалізованого товару. Також, відповідно до рахунків бухгалтерського обліку 93, 92, встановлено, що ТОВ «Обухівтара» віднесено до витрат суми по статтям витрат, а саме заробітна плата працівників, які безпосередньо приймають участь у реалізації товару, оренда складу та придбання для складу. У зв'язку з тим, що підприємством не віднесено до собівартості вказані витрати, ціна реалізації значно занижена, у зв'язку з чим підприємство не отримує доходу.

Встановлено також, що ТОВ «Обухівтара» в період з червня 2012 року по 31.12.2013 проводило закупівлю піддонів, бувших у використані, у фізичних осіб, про що було складено закупівельні акти, у яких відсутня інформація про осіб, які продали товар, та отримали доходи від підприємства. На письмовий запит податкового органу підприємством не було надано перелік фізичних осіб із зазначенням реєстраційного номера або серії та номеру паспорта, у яких здійснювалась закупівля піддонів, та яким проведено виплату доходів. Податковим органом за наслідками перевірки визнано, що із виплачених сум доходу підприємством не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб.

Перевіряючи наведені посилання відповідача, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що до основних видів діяльності ТОВ «Обухівтара» відносяться виробництво дерев'яної тари, лісопильне та стругальне виробництво, відновлення відсортованих доходів, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, оптова торгівля відходами та брухтом, неспеціалізована оптова торгівля.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в період з червня 2012 року по грудень 2013 року ТОВ «Обухівтара» придбало у фізичних осіб дерев'яні піддони, які були у використанні (вторинну сировину). В подальшому ТОВ «Обухівтара» у разі необхідності здійснювало демонтаж в безпосередньо у пунктах їх прийому та/або здійснювало перевезення вторинної сировини на склади і за допомогою спеціальних пристроїв для демонтажу доводило придатну до реалізації вторинну сировину до стандартів, необхідних для подальшого використання дерев'яних піддонів, після чого здійснювало реалізацію та перевезення такої продукції на підставі укладених договорів, що підтверджується товарними накладними, актами виконаних робіт, відомостями про нарахування та виплату заробітної плати, штатним розписом, оборотно-сальдовими відомостями по рахунках підприємства та банківськими виписками тощо.

Згідно з довідкою ДПІ Обухівського району у Київській області позивачем зареєстровано книги розрахункових операцій, які видані на конкретні пункти прийому вторинної сировини. На кожен пункт прийому вторинної сировини позивачем оформлено договори та довідки про реєстрацію книг розрахункових операцій, які наявні в матеріалах справи.

При дослідженні довідок про реєстрацію книг обліку розрахункових операцій на кожний пункт прийому вторинної сировини, судом першої інстанції встановлено, що в цих довідках зазначено, що здійснено реєстрацію книги «Пересувної закупівлі для використання у пункті прийому вторинної сировини».

В цих книгах містяться корінці розрахункових квитанцій ТОВ «Обухівтара» за період червень 2012 - грудень 2013 років, які мають необхідні реквізити. Розрахункові квитанції підтверджують приймання ТОВ «Обухівтара» від населення вторинної сировини - піддонів, бувших у використанні, та здійснення відповідних розрахунків з фізичними особами. Крім того, на підтвердження закупівлі позивачем піддонів у фізичних осіб позивачем надано закупівельні акти та фінансові звіти таких пунктів, які мають заповнені реквізити та складені належним чином.

У картках рахунку 281 за 2012 та 2013 роки у бухгалтерському обліку ТОВ «Обухівтара» відображено надходження від підзвітних осіб на основний склад у періоді червень 2012 - грудень 2013 років піддонів.

Позивачем складено виробничі акти, які підтверджують факт доставки всіх прийнятих піддонів на склад з пунктів прийому вторинної сировини.

Договори оренди транспортних засобів для надання послуг з перевезення вантажів до пункту призначення підтверджують відносини між позивачем та перевізниками щодо здійснення перевезення вантажів автомобільним транспортом. На виконання умов цих договорів сторонами оформлено товарно-транспортні накладні, акти надання послуг та виконаних робіт. На підтвердження розрахунку за надані послуги товариством надано реєстр платіжних доручень.

Для обробки тари - ремонту, монтажу, утилізації та інше, вторинної сировини - дерев'яних піддонів бувших у використанні, ТОВ «Обухівтора» здійснювало закупівлю пристроїв для демонтажу піддонів, що підтверджується дослідженими судом договорами та накладними про повний розрахунок за наданий товар.

На підтвердження здійснення діяльності щодо демонтажу та реалізації вторинної сировини - дерев'яних піддонів, бувших у використанні, позивачем надано до суду копії договорів оренди (у т.ч. суборенди) офісних та складських приміщень і площадок, договорів перевезення даного виду товару, копії актів виконаних робіт та товарно-транспортних накладних (у т.ч. міжнародних), платіжні доручення та їх реєстри, копії договорів щодо закупівлі необхідного обладнання для демонтажу піддонів та накладних про оплату за даними договорами, копії книг обліку розрахункових операцій, копії закупівельних актів, чеків та фінансових звітів торгівельних підрозділів. Для здійснення господарської діяльності ТОВ «Обухівтара» користувалось орендованими офісними та складськими приміщеннями, що підтверджується договором суборенди №01/05 від 01.05.2011, укладеного ТОВ «Обухів Регіонсервіс» з ТОВ «Обухівтара» про оренду приміщення, розташованого за адресою: м. Обухів, вул. Каштанова, 6, договором №10/12 «Про оренду нежитлового приміщення» від 01.11.2012.

Для зберігання вторинної сировини - дерев'яних піддонів, бувших у використанні, ТОВ «Обухівтара» орендувало складські приміщення, що підтверджується договорами оренди, відповідно до яких метою оренди є їх використання як складських приміщень, а саме договори №34-2012 від 01.05.2012, №27-2013 від 01.05.2013, договір зберігання №01/09/03 від 01.09.2012, договір №9-11 про зберігання майна від 28.09.2012, договір №107/13-С про зберігання від 31.05.2013, договір оренди майданчика №ОП-09/12 від 01.10.2012, договір №42 оренди нерухомого майна від 01.11.2013.

У подальшому позивачем реалізовано придбану продукцію, що підтверджується договорами, актами здачі-приймання робіт, міжнародними товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями та реєстрами платіжних доручень.

ТОВ «Обухівтара» надано до суду штатний розклад підприємства на підтвердження наявності в штаті підприємства працівників, які займалися роботами щодо купівлі, приймання, перевезення, ремонту, утилізації та інших робіт, які потрібно виконувати щодо ведення господарської діяльності товариства по прийому вторинної сировини - піддонів, бувших у використанні.

До суду товариством надано відомості про виплату грошей особам, які були задіяні у даному виді господарської діяльності підприємства, на підтвердження того, що позивач згідно з штатним розкладом виплачувала заробітну плату за виконання покладених на працівників обов'язків.

Матеріалами справи також встановлено, що з метою визначення порядку оформлення первинних документів щодо придбання вторинної сировини у населення, позивачем направлено запит до Міністерства доходів і зборів України, у тому числі з питанням щодо оформлення квитанції книги КОРО. Згідно з відповіддю від 08.10.2013 інформація про закупівлю вторинної сировини у населення не потребує отримання інформації у фізичної особи у вигляді паспортних даних та ІПН.

З наведеного вбачається, що факт придбання позивачем вторинної сировини у фізичних осіб підтверджується належним чином оформленими первинними документами, що мають передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», якими є закупівельні акти, а також корінці розрахункових квитанцій ТОВ «Обухівтара» за період червень 2012 - грудень 2013 років, розрахункові квитанції, що підтверджують приймання ТОВ «Обухівтара» від населення вторинної сировини - піддонів, бувших у використанні, та здійснення відповідних розрахунків з фізичними особами, фінансові звіти пунктів прийому вторинної сировини.

Цим самим спростовуються висновки відповідача про відсутність у позивача актів приймання-передачі дерев'яних піддонів від фізичних осіб.

Крім того, здійснення позивачем господарської діяльності із переробки вторинної сировини (дерев'яних піддонів) підтверджується наявністю у підприємства господарських можливостей (обладнання, складських приміщень) та кваліфікованого персоналу, докази чого містяться в матеріалах справи.

На підтвердження руху вторинної сировини підприємством надано докази переробки дерев'яних піддонів, бувших у використанні, та подальшої реалізації з метою отримання прибутку (договори, товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі, докази оплати).

Наведені докази, що містяться в матеріалах справи, спростовують твердження податкового органу про те, що діяльність позивача не спрямована на отримання доходу.

В силу приписів пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених визначеними законодавством документами.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З аналізу встановлених фактичних обставин справи на підставі наведених норм законодавства колегія суддів приходить до висновку, що витрати позивача для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З огляду на викладене, в діях позивача не встановлено порушення вимог п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України.

Стосовно висновку відповідача про порушення ТОВ «Обухівтара» п.п.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 ПК України, колегія суддів виходить з такого.

Доводи податкового органу про порушення вказаних вимог податкового законодавства ґрунтуються на тому, що позивач при закупівлі у фізичних осіб дерев'яних піддонів, маючи в силу положень п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України статус податкового агента, не здійснив нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податок з доходів фізичних осіб з виплачених сум доходів на користь платників податку при їх виплаті та за їх рахунок в період 01.06.2012 по 31.12.2013, що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 2 111 172,00 грн.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з вимогами пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Підпунктом «а» п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України передбачено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до пп. 165.1.25 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума доходу, отримана платником податку за здані (продані) ним вторинну сировину, побутові відходи, брухт кольорових металів, включаючи використані (виснажені) акумулятори електричні свинцево-кислотні (код 8548 10 21 00 згідно з УКТ ЗЕД), залишки та брухт електричних акумуляторів із вмістом свинцю (код 8548 10 91 00 згідно з УКТ ЗЕД), та брухт дорогоцінних металів, проданий Національному банку України.

З метою отримання додаткового підтвердження того, що ТОВ «Обухівтара» проводилась купівля піддонів саме не придатних до використання за їх прямим призначенням, а отже піддонів, бувших у використанні, виключно як вторинної сировини позивачем направлено запити до відповідних державних органів. Згідно з відповіддю Міністерства економічного розвитку, якщо товар (продукція) не може бути регенерований, відновлений чи використаний за призначенням, такий товар вважається вторинною сировиною. Такий же висновок міститься також у відповіді Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачі» від 23.07.2014 №20-381342. На аналогічний запит позивача до Державної фіскальної служби надано відповідь від 28.07.2014, про те, що відповідно до приписів Закону України «Про відходи» вторинна сировина - це будь-які відходи, для утилізації та переробки яких в Україні існують відповідні технології та виробничо-технологічні і/або економічні передумови.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що підприємством здійснювалась закупівля у фізичних осіб вторинної сировини, а тому в силу положень пп. 165.1.25 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України сума доходу, отримана від продажу, не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, внаслідок чого у позивача відсутній обов'язок нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з такого доходу.

Щодо висновку відповідача про перерахування на картковий рахунок працівнику підприємства ОСОБА_3 коштів у розмірі 98 000 грн. на придбання товарів в період перебування його у відпустці, з яких не утримано та не перераховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 16 669,47 грн., колегія суддів вважає таке твердження податкового органу не доведеним, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_3 отримав доход, який підлягає оподаткуванню.

З матеріалів справи не вбачається, що працівник товариства ОСОБА_3 отримував грошові кошти у розмірі 98 000 грн. у власність, а отже такі кошти не можуть розцінюватися як його доход.

Наведені обставини знайшли своє підтвердження також у висновку експерта експертного економічного дослідження, проведеного за заявою ТОВ «Обухівтара» №70 від 18.02.2015, відповідно до якого висновки акта від 07.07.2014 №1839/220/37850795 «Про результати планової виїзної перевірки ТОВ «Обухівтара» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 28.02.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 28.02.2012 по 31.12.2013», складеного Державною податковою інспекцією в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області, щодо завищення ТОВ «Обухівтара» витрат на загальну суму 14349235 грн та щодо заниження ТОВ «Обухівтара» податкового зобов'язання на доходи фізичних осіб в загальній сумі 2111172 грн за операціями придбання у фізичних осіб піддонів, бувших у використанні, наданими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку ТОВ «Обухівтара», не підтверджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що доводи органу державної податкової служби не свідчать про наявність обставин, які унеможливлюють підтвердження права позивача на формування показників податковоїзвітності з податку на прибуток та податку з доходів фізичних осіб, у зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті податковим органом без достатніх підстав.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про задоволення вимог адміністративного позову.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 25.05.2015

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.