Справа № 822/575/15
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/575/15

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

20 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

представника позивача: Кучерявої І.П.

представника відповідача: Коноплянка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Полонський комбінат хлібопродуктів" до Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство «Полонський комбінат хлібопродуктів» (ПАТ «Полонський комбінат хлібопродуктів») звернулось в суд з адміністративним позовом до Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області (Шепетівська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14 січня 2015 року №0.

31 березня 2015 року Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв постанову про задоволення адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В якості обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача (апелянта) апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити

Представник позивача про задоволення апеляційної скарги заперечила, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено те, що 10 травня 2012 року позивач подав до Полонського відділення Шепетівської міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області податкову декларацію з податку на прибуток за І квартал 2012 року №, в розділі "Самостійне виправлення помилок" якої відобразив збільшення податкового зобов'язання за 2011 рік (р. 23) на суму 105417 грн., суму штрафної санкції в розмірі 5271 грн. (р. 24 декларації) і суму пені в розмірі 218 грн. (р. 25 декларації), самостійно нараховані ним відповідно до ст.50 Податкового кодексу України.

Так, працівниками Полонського відділення Шепетівської ОДПІ проведена камеральна перевірка позивача з питань своєчасності сплати узгодженого грошового зобов'язання з податку на прибуток, за результатами якої складено акт від 09 грудня 2014 року №386/152/00952427.

За результатами проведеної перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем в частині сплати узгодженого грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме у картці особового рахунку платника податку на прибуток обліковується заборгованість позивача за 1 квартал 2012 року в сумі 108324,83 грн., в тому числі недоїмка в сумі 105485 грн. і пеня в сумі 2839,83 грн. (декларація від 10.05.2012 р. №).

На підставі акта перевірки, 14 січня 2015 року Шепетівською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №0, яким до ПАТ «Полонський комбінат хлібопродуктів» застосовано штраф за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 20% в сумі 12032,20 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що податкове повідомлення-рішення відповідача прийнято не обґрунтовано, без урахування усіх обставин що мають значення для прийняття рішення, а обґрунтування відповідача, наведене в акті перевірки, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 46 Податкового кодексу України (ПК України) податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст.49 ПК України).

Згідно із п. 49.2 ст. 49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Так, порядок самостійного виправлення помилок, що містяться у раніше поданій платником податку податковій звітності, визначений п. 50.1 ст. 50 ПК України.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Таким чином, якщо виправлення помилок здійснюється у звітній (звітній новій) декларації за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено помилки, то в додатку ВП "Розрахунок податкових зобов'язань за період, у якому виявлено помилку(и)" до декларації платник податку відображає правильні показники за податковий період, який уточнюється, та порівнюючи їх з відповідними рядками декларації, що уточнюється, визначає суму збільшення (зменшення) податкового зобов'язання з податку на прибуток, суму пені та штрафу. Сума збільшення (зменшення) податкового зобов'язання, пені та штрафу з додатка ВП переноситься до частини "Самостійне виправлення помилок" (р. 24 - 38 декларації).

Отже, платники податку, у яких базовим періодом є календарний рік, розраховують суму збільшення (зменшення) податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється (рядок 24 та 27 декларації, рядок 01 та 05 таблиці 2 додатка ВП до декларації), виходячи з сум податку на прибуток, зазначеного такими платниками у рядку 14 декларації та в додатку ВП (податок на прибуток за звітний (податковий) період (рядок 10 + рядок 11 + рядок 12 - рядок 13)).

У випадку самостійного виправлення платником податку помилок, що містяться у раніше поданій податковій декларації, в порядку підпункту "б" абзацу третього п. 50.1 ст.50 ПК України, цим Кодексом не передбачений обов`язок такого платника податку щодо сплати суми недоплати та штрафу одночасно з поданням декларації, в якій відображається самостійне виправлення помилки.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Тобто, передбачена п.126.1 ст.126 ПК України відповідальність платника податку за порушення п.57.1 ст.57 ПК України настає за наявності одночасно двох умов: наявності узгодженого податкового зобов`язання платника податку та наявності у нього обов`язку щодо сплати зазначеного податкового зобов`язання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до поданої позивачем податкової декларації за 1 квартал 2012 року (рядок 07) об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності склав -1273608 грн.; у рядку 16 декларації "Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього календарного кварталу" - прочерк, тобто, сума податку на прибуток, нарахована за результатами кварталу, а відтак і сума зазначеного податку, що підлягає до сплати за 1 квартал 2012 року - відсутня.

Крім того, факт відсутності у позивача обов`язку щодо сплати у 1 кварталі 2012 року податкового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 110906,0 грн., а також відсутність у податкового органу підстав для нарахування податкового боргу у вказаному розмірі підтверджується постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року по справі №2270/7655/12 за адміністративним позовом ПАТ " Полонський комбінат хлібопродуктів" до Полонського відділення Шепетівської ОДПІ про визнання дій протиправними та скасування податкової вимоги №71 від 26 жовтня 2012 року.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист в.о. начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області М.Г. Зеленецького №2667/10/22-01-14-15 від 10 березня 2015 року про зобов'язання в.о. начальника Шепетівської ОДПІ Барана Я.Ф. привести картку особового рахунку ПАТ " Полонський комбінат хлібопродуктів" у відповідність на підставі постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення від 14 січня 2015 року №0 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 25 травня 2015 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

Гонтарук В. М.