Справа № 815/7124/14
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 р. Справа № 815/7124/14

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Жук С.І.
при секретаріПолянській А.М.

за участю сторін:
Представник позивачаОСОБА_5 (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження від 29.12.2011 року № 2197/А-2011, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження від 29.12.2011 року № 2197/А-2011.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено повністю.

ОСОБА_6 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, позивач зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи було неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що з 23.06.2008 року позивач є членом Садівничого товариства «Пограничник» та в її користуванні знаходиться земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 0,06 га за адресою: вул.Виноградна на території СТ «Пограничник»,СМ «Вапнярський», Фонтанська сільська рада, Комінтернівський р-н, Одеська область (за межами населеного пункту).

Дана обставина підтверджується Витягом з протоколу №3 від 23.06.2008 року (а.с.9) загальних зборів СТ «Пограничник» про прийняття ОСОБА_6 в члени товариства та закріплення за нею земельної ділянки № НОМЕР_1 по вул. Виноградна; членською книжкою садовода (серія НОМЕР_2); довідкою №911 від 08.05.2013 року, виданої СТ «Пограничник»; викопіюванням з карти землекористування.

Садівниче товариство «Пограничник» існує з 1992 року відповідно до рішення виконавчого комітету Фонтанської сільської ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області (рішення №108 від 17.12.1992 року).

З червня 2008 року позивач постійно та своєчасно сплачую членські та цільові внески до товариства і належним чином користуюся земельною ділянкою № НОМЕР_1, що підтверджується довідкою СТ «Пограничник» №911 від 08.05.2013 року.

В 2014 році згідно ст.118 Земельного Кодексу України позивач забажав реалізувати своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки та звернувся до Головного управління Держземагенства в Одеській області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і в листопаді 2013 року отримала відповідь (а.с.24), про те, що їй відмовлено в наданні дозволу, оскільки, надані ОСОБА_6 графічні матеріали, нібито, не дають можливості визначити місце розташування земельної ділянки відповідно до навколишнього середовища з урахуванням комплексного розвитку території та для їх отримання їй було рекомендовано звернутися до Управління Держземагенства в Комінтернівському районі Одеської області.

Після цього ОСОБА_6 звернулась до Управління Держземагенства в Комінтернівському районі Одеської області і в грудні 2013 року отримала відповідь (а.с.25) з даного Управління про те, що згідно отриманого обмінного файлу координати земельної ділянки, якою вона користується співпадають з координатами земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3, розробник ТОВ «ДП «Інагро».

12.09.2014 року ОСОБА_6 звернулась до Комінтернівської районної державної адміністрації з запитом на отримання публічної інформації та 15.09.2014 року отримала копію розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 29.12.2011 року №2197/А-2011 «Про надання громадянину України ОСОБА_8 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Фонтанської сільської ради (за межами населеного пункту) Комінтернівського району Одеської області» (а.с.8), яким наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою.

Суд оцінюючи вказаний акт суб'єкту владних повноважень, з огляду на положення ч.3 ст.2 КАС України, приходить до висновку про його законність з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.ст.17,118 Земельного кодексу України, ст.13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до компетенції відповідача належить прийняття рішень щодо надання згоди на складання проектів землеустрою, затвердження проектів землеустрою та надання громадянам у власність земельних ділянок для ведення садівництва.

Згідно положень ч.3 ст.122 та п.12 Перехідних положень ЗК України районні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо) з урахуванням вимог частини шостої цієї статті, крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Таким чином, компетентним органом державної виконавчої влади, якому надано право на розпорядженнями земельною ділянкою, загальною площею 0,06 га, для передачі її у власність громадянину ОСОБА_8 для ведення садівництва є відповідач Комінтернівська районна державна адміністрація.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Заява громадянина ОСОБА_8 від 07.12.2011 року (а.с.64) та додані до неї ксерокопія паспорту (а.с.66-67) та графічні матеріали - викопиювання з плану земель Фонтанської сільської ради (а.с.65) відповідають вимогам зазначеною правової норми.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, винесення відповідачем оскаржуваного розпорядження від 29.12.2011 року №2197/А-2011 «Про надання громадянину України ОСОБА_8 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Фонтанської сільської ради (за межами населеного пункту) Комінтернівського району Одеської області» відповідало повноваженням цього органу державної виконавчої влади та прийняте за наявності відповідних підстав - заяви особи яка має намір отримати земельну ділянку у власність та відповідних графічних матеріалів, затверджених органом ДЕРЖКОМЗЕМУ України, в зв'язку із чим, такий акт суб'єкту владних повноважень відповідає законові, в зв'язку із чим, в задоволенні позовних вимог про визнання його протиправним та про скасування слід відмовити на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Не змінює цього висновку суду й посилання позивача на порушення його прав землекористувача з огляду на наявність у нього права користування землею з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі зазначає, що позивачем було надано суду копію рішення господарського суду Одеської області від 21.11.2008 року по справі № 12/21-08-4343 за позовом Садівничого товариства «Пограничник» до Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, Фонтанської сільської ради про визнання права користування земельною ділянкою та зобов'язання укласти договір оренди земельної ділянки. Відповідно до вказаного рішення за Садівничим товариством «Пограничник» (67571. Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, вул.. Одеська, 134, ) визнано право користування земельною ділянкою загальною площею 13,7 га, розташованою між селами Олександрівка та Вапнярка Комінтернівського району області на схилах Аджаликського лиману. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України ці обставини не потребують додаткового доказування.

Разом з тим, в 2008 році СТ «Пограничник» пройшло перереєстрацію в відповідних державних органах, була затверджена нова редакція Статуту товариства, рішенням господарського суду Одеської області від 21.11.2008 року по справі №12/21-08-4343 за СТ «Пограничник» було визнане право користування земельною ділянкою загальною площею 13,7 га, розташованою між селами Олександрівка та Вапнярка Комінтернівського району Одеської області на схилах Великого Аджаликського лиману.

Згідно рішення Фонтанської сільської ради №367-V від 08.08.2008 року садівничому товариству «Пограничник» був виданий дозвіл на розробку містобудівного обґрунтування розміщення садівничого товариства. При цьому були затверджені списки громадян - членів товариства, затверджені назви вулиць та номера ділянок і закріплені номери земельних ділянок за кожним громадянином - членом товариства.

На підставі розпорядження №560/А-2009 від 04.04.2009 року Комінтернівської районної державної адміністрації, СТ «Пограничник» було дозволено розробку містобудівного обґрунтування розміщення садівничого товариства за вказаною адресою.

В подальшому було розроблено та узгоджено з відповідними службами містобудівне обґрунтування розміщення СТ «Пограничник», яке було затверджено згідно рішення Фонтанської сільської ради №176-VI від 25.08.2011 року на підставі діючого законодавства України (Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Але в подальшому, жодного рішення компетентного органу державної влади - Комінтернівської РДА Одеської області щодо передачі у користування СТ «Пограничник» чи його членам земельних ділянок не приймалось, вказані особи не отримували відповідного державного акту про право власності чи користування земельної ділянки та він не був зареєстрований у Державному земельному кадастрі, в зв'язку із чим, у позивача не виникло відповідно до закону право користування спірною земельною ділянкою а тому, при прийнятті оскаржуваного рішення суб'єкту владних повноважень, зазначені позивачем обставини не повинні були враховуватись.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази не дають суду підстав для висновку про протиправність дій відповідача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування розпорядження від 29.12.2011 року № 2197/А-2011 належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами, задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року по справі № 815/7124/14, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі - 20 травня 2015 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя С.І. Жук