Справа № 820/2138/15
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 р.Справа № 820/2138/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представників позивача Верещагіна Є.В., Ісаєва Д.М.

представник відповідача Ковальчука Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерної компанії "Харківобленерго" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2015р. по справі № 820/2138/15

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів

про визнання податкової консультації недійсною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

04 березня 2015 року позивач, Акціонерна компанія "Харківобленерго", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, в якому просив суд:

- визнати недійсною податкову консультацію Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів від 10.02.2015 року № 1085/10/28-09-41-21;

- зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів надати йому нову податкову консультацію з поставлених питань у запиті від 12.01.2015 р. № 01-12/75.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана податкова консультація не узгоджується з приписами податкового законодавства, чим порушуються його права та інтереси, що потребує судового захисту.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року в задоволенні адміністративного позову акціонерної компанії "Харківобленерго" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання податкової консультації недійсною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники позивача підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що листом №01412/75 від 12.01.2015 року АК "Харківобленерго" звернулось до СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів щодо надання податкової консультації стосовно зазначення переліку об'єктів нерухомості, що звільняються від оподаткування згідно п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

На вище зазначений запит листом від 10.02.2015 року №1085/10/28-09-41-21 податковим органом було надано відповідь щодо застосування п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, в якій було зазначено наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.129 - 1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України до об'єктів нежитлової нерухомості відносяться будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.

Так у нежитловій нерухомості виділяють наступні типи приміщень:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги,; магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе. закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

є) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі;

Згідно п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в тому числі будівлі промислової власності, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх положень законодавства, обставин даної справи та на підставі усіх матеріалів, які мають значення для конкретної ситуації, а, отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Податковим органом було в повному обсязі надано вичерпний перелік щодо надання переліку об'єктів нерухомості, що звільняються від оподаткування згідно п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 10 ПКУ закріплено перелік місцевих податків, а саме:

- податок на майно;

- єдиний податок.

Підпунктом 12.1.2 п. 12.1 ст. 12 Податкового кодексу України передбачено, що Верховна рада України визначає переліку місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних та міських рад,

Статтею 64 Бюджетного кодексу України зазначено, що податок на майно є частиною доходів загального фонду бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного Означення, міст Києва та Севастополя, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Згідно п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Підпунктом 12.3.2 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України при прийнятті рішення сільські, селищні, міські ради про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Отже, слід зазначити, що в податковій консультації, яку надала СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів позивачеві, було зроблено посилання на рішення Харківської міської ради Харківської області XXXVI сесії VI скликання від 21.01.2015 року №1793/15, в якій в п. 3.2 ст. 3 Додатку 1 закріплено перелік, що не відноситься до об'єктів оподаткування податком на майно. Згідно даного переліку не є об'єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуса, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Пунктом 52.5 ст. 52 Податкового кодексу України контролюючий орган має право надавати консультацію виключно з тих питань, що належить до їх повноважень.

Відповідно до п.п. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів повинні дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Таким чином, податковим органом було в повному обсязі надано відповідь стосовно поставленого позивачем питання у листі від 12.01.2015 р.

Право щодо тлумачення нормативних положень належить Конституційному Суду України, згідно ст. 147 Конституції України, та не відноситься до повноважень податкового органу щодо роз'яснення положень ПКУ, як на це посилається позивач в обгрунтування своїх вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувана податкова консультація надана відповідачем обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх положень законодавства, обставин даної справи та на підставі усіх матеріалів, які мають значення для конкретної ситуації, а, отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2015р. по справі № 820/2138/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.
Повний текст ухвали виготовлений 22.05.2015 р.