Справа № 815/1577/15
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1577/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Одеса

11:00

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання - Філімоненка А.О.;

представника позивача - Малєєва О.М.;

відповідачі - не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцвана Євгена Олександровича, ОСОБА_3 про скасування рішення № 12238364 від 07.04.2014 року та зобов'язання вчинити певні дії, -

СУТЬ СПОРУ:

Заступник прокурора Одеської області звернувся з адміністративним позовом до Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцвана Євгена Олександровича, ОСОБА_3 в якому просив суд скасувати рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцвана Євгена Олександровича № 12238364 від 07.04.2014 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нежилі приміщення першого поверху з антресоллю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язати ОСОБА_3 провести відповідну перебудову нежилих приміщень першого поверху з антресоллю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом приведення їх у первісний стан, визначений договором купівлі-продажу, що укладений 28.02.2007 між підприємством «Март» у формі ТОВ та ОСОБА_3, та технічним паспортом на нежилі приміщення першого поверху з антресоллю АДРЕСА_1, виготовленому 24.11.2004 року Одеським міським бюро технічної інвентаризації.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

17.03.2014 року Суворовський районний суд м. Одеси прийняв рішення по справі № 523/1582/14-ц, яким визнав за ОСОБА_3 право власності на нежилі приміщення першого поверху з антресоллю АДРЕСА_1.

07.04.2014 року Державний реєстратор Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцван Євген Олександрович на підставі зазначеного рішення суду прийняв рішення № 12238364 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нежилі приміщення першого поверху з антресоллю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на вищевказаний об'єкт нерухомого майна загальною площею 1395 кв. м.

Крім того, ОСОБА_3 збудував розвантажувальну рампу на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, без дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області.

28.01.2015 року Апеляційний суд Одеської області скасував рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/1582/14-ц від 17.03.2014 року.

Позивач не погоджується з рішенням Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцвана Євгена Олександровича від 07.04.2014 року № 12238364 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нежилі приміщення першого поверху з антресоллю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, вважає його протиправним та таким, що належить до скасування та просить суд зобов'язати ОСОБА_3 провести відповідну перебудову нежилих приміщень першого поверху з антресоллю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом приведення їх у первісний стан, визначений договором купівлі-продажу, що укладений 28.02.2007 між підприємством «Март» у формі ТОВ та ОСОБА_3, та технічним паспортом на нежилі приміщення першого поверху з антресоллю АДРЕСА_1, виготовленому 24.11.2004 року Одеським міським бюро технічної інвентаризації.

В судове засідання, призначене на 21.05.2015 року, з'явився представник позивача. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомляли.

Суд, з урахуванням ст.128 КАС України, вирішив провести судове засідання за відсутності відповідачів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (а.с.4-14).

Відповідач, Державний реєстратор Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцван Євген Олександрович, заперечень проти адміністративного позову не надавав.

Відповідач, ОСОБА_3, 05.05.2015 року подав через канцелярію суду заяву, якою позов визнав частково в частині скасування рішення № 12238364 від 07.04.2014 року, в іншій частині позовних вимог заперечував (а.с.105-106).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2007 року ОСОБА_3 уклав договір купівлі продажу з «Підприємством «МАРТ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, згідно якого придбав нежилі приміщення першого поверху з антресоллю АДРЕСА_1 (а.с.23-24), а також 28.02.2007 року за ним було зареєстровано право приватної власності на придбане приміщення (а.с.25).

17.03.2014 року рішенням про поділ сумісного майна подружжя по справі № 523/1582/14-ц Суворовський районний суд міста Одеса визнав право власності на нежилі приміщення першого поверху з антресоллю АДРЕСА_1, за ОСОБА_3 (а.с.18-19).

07.04.2014 року Державний реєстратор Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцван Євген Олександрович на підставі зазначеного рішення суду прийняв рішення № 12238364 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нежилі приміщення першого поверху з антресоллю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на вищевказаний об'єкт нерухомого майна загальною площею 1395 кв. м. (а.с.15-17).

28.01.2015 року Апеляційний суд Одеської області своїм рішенням скасував рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/1582/14-ц від 17.03.2014 року, яке було підставою для прийняття рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцвана Євгена Олександровича від 07.04.2014 року № 12238364 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нежилі приміщення першого поверху з антресоллю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовив (а.с.20-22).

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Що стосується вимоги позивача про скасування рішення № 12238364 від 07.04.2014 року, то суд вважає, що вона є обґрунтованою та належить до задоволення із наступних підстав.

Відповідно ч.4 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки 28.01.2015 року Апеляційний суд Одеської області своїм рішенням скасував рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/1582/14-ц від 17.03.2014 року, яке було підставою для проведення державної реєстрації права власності на зазначений об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_3, то рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцвана Євгена Олександровича від 07.04.2014 року № 12238364 належить до скасування.

Суд зазначає, що відповідно до п.2.6 розділу ІІ Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3502/5 від 12.12.2011 року, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 розділу ІІ даного порядку.

Відповідно до абз.1 п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011 року, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, враховуючи вище наведені обставини та визнання даної вимоги одним із відповідачів, суд вважає, що рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцвана Євгена Олександровича від 07.04.2014 року № 12238364 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нежилі приміщення першого поверху з антресоллю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, - підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання ОСОБА_3 провести відповідну перебудову нежилих приміщень першого поверху з антресоллю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом приведення їх у первісний стан, визначений договором купівлі-продажу, що укладений 28.02.2007 між підприємством «Март» у формі ТОВ та ОСОБА_3, та технічним паспортом на нежилі приміщення першого поверху з антресоллю АДРЕСА_1, виготовленому 24.11.2004 року Одеським міським бюро технічної інвентаризації, то суд встановив наступне.

Під час розгляду справи відповідач, ОСОБА_3, надав до суду декларацію про початок виконання будівельних робіт, що зареєстрована 27.04.2015 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № ОД 65 (а.с.107-109).

Відповідно до зазначеної декларації про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення без змін геометричних розмірів та цільового призначення від 27.04.2015 року № ОД 65 ОСОБА_3 повідомив Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про проведення реконструкції об'єкта, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи позивача, що будівництво, за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 здійснив без відома Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

10.03.2015 року ОСОБА_3 Управління архітектури та містобудування Одеської області видало містобудівні умови та обмеження з відповідно проведеною попередньо експертизою проекту будівництва № 01-06/147.

Відповідно до п.4 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року, реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення може проводитися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи позивача, що будівництво, за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 здійснив на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Отже, на думку суду, вимога позивача щодо зобов'язання ОСОБА_3 провести відповідну перебудову нежилих приміщень першого поверху з антресоллю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом приведення їх у первісний стан, визначений договором купівлі-продажу, що укладений 28.02.2007 між підприємством «Март» у формі ТОВ та ОСОБА_3, та технічним паспортом на нежилі приміщення першого поверху з антресоллю АДРЕСА_1, виготовленому 24.11.2004 року Одеським міським бюро технічної інвентаризації, не належить до задоволення.

У відповідності до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Згідно з ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки суд по справі свідків не залучав та не призначав проведення судових експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України,ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцвана Євгена Олександровича від 07.04.2014 року № 12238364 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нежилі приміщення першого поверху з антресоллю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складений 25 травня 2015 року.

Суддя М.М. Кравченко