Справа № 820/3280/15
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 р.Справа № 820/3280/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Бенедик А.П. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2015р. по справі № 820/3280/15

за позовом ОСОБА_1

до Харківської районної державної адміністрації Харківської області

про визнання незаконними та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача, Харківської районної державної адміністрації, та просив суд визнати незаконним і скасувати з дати видачі розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації № 213 від 14.06.2013 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2015р. по справі №820/3280/15 було відмовлено позивачу у відкритті провадження у адміністративній справі.

Не погоджуючись з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2015р. по справі №820/3280/15 позивач подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача та представника позивача колегія суддів встановила, що рішенням Тернопільського районного суду Тернопольської області від 27.04.2012 року за позивачем було визнано право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1). 5 вересян 2014 року рішенням Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку, на підставі, що дана земельна ділянка вже зареєстрована на підставі договору купівлі-продажу. У жовтні 2014 року працівниками реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області позивачу було повідомлено, що земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_1) належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 У березні 2015 року позивач дізнався про існування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації № 213 від 14.06.2013 року, яким земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_1) була безоплатно передана ОСОБА_2

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення Товариства до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті З КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 ЗК установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 ЗК Рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Виходячи з вище викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права користування земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.

Тобто у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність, оренду, користування (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Зазначена позиція суду підтримується постановою ВСУ від 11.11.2014 року по справі № 21-493а14.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пункт 7 частини 1 статті 3 КАС України визначає, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів" від 12.06.2009 р. № 6 у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

З оглядом на викладене суд першої інстанції зазначив, що оспорюване розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації № 213 від 14.06.2013 року є розпорядженням відповідача, як власника земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) і таким чином, не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні частини першої статті 17 КАС, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному суді.

Висновки суду першої інстанції не можуть бути визнані обґрунтованими з наступних підстав.

По - перше, незрозумілим є посилання суду першої інстанції на Пленум Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів" від 12.06.2009 р. № 6. Яким чином рішення цього Пленуму стосовно розгляду позовів до суді і суддів стосується спірних питань за даним позовом в ухвалі від 31.03.2015р. не зазначено.

По - друге, суд першої інстанції зазначає, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права користування земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.

Але при цьому не було враховано, що на час прийняття оскаржуваного розпорядження (14.06.2013р.) вже існувало рішення Тернопільського районного суду Тернопольської області від 27.04.2012 року, відповідно до якого за позивачем було визнано право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1). Тобто формально відповідач вже не був власником земельної ділянки і, відповідно, не мав права вчиняти стосовно неї будь - які дії.

По - третє, в позові мається посилання на те, що приймаючи оскаржуване розпорядження відповідач вийшов за межи повноважень, які надані йому відповідними нормами.

З оглядом на викладене колегія суддів вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2015р. по справі №820/3280/15 про відмову позивачу у відкритті провадження є передчасною, оскільки остаточно вирішити питання, чи діяв відповідач в спірних правовідносинах як орган владних повноважень, чи як власник земельної ділянки, можливо лише шляхом судового розгляду справи і правової оцінки всіх її обставин.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2015р. по справі №820/3280/15 прийнята з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2015р. по справі № 820/3280/15 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання незаконними та скасування розпорядження направити до суду 1 інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя (підпис)Філатов Ю.М.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Калиновський В.А.
Повний текст ухвали виготовлений 25.05.2015 р.