Справа № 825/669/15-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/669/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА
Іменем України

14 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просив визнати неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо незарахування його до черги на продовольче забезпечення з 18.03.2014 по 30.11.2014 в в/ч НОМЕР_1 та несвоєчасне подання документів на виплату грошової ком обласного військового комісаріату компенсації замість встановлених норм харчування до в/ч НОМЕР_1 ; визнати неправомірною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 стосовно невиплати нарахованої згідно наказу ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2014 №575 за період з 18.03.2014 по 30.11.2014 включно грошової компенсації замість встановлених норм харчування в сумі 3841,16 грн.; стягнути з в/ч НОМЕР_1 грошову компенсацію в сумі 3841,16 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. На обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що у період з березня по листопад 2014 року витяги з наказів військових комісарів ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 або будь-які інші документи про зарахування позивача до списків особового складу частини та постановку на продовольче забезпечення або про виплату йому грошової компенсації замість установленої норми харчування № 1 - загальновійськова до військової частини НОМЕР_1 не надходили. Отже, вважає, що службові особи військової частини НОМЕР_1 не мали можливості і не зобов`язані були вчиняти жодних дій щодо забезпечення позивача триразовим харчуванням за рахунок держави як особи, мобілізованої на особливий період, або виплати грошової компенсації замість установленої норми харчування.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно наказу від 18.03.2014 № 33 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач був призваний на військову службу по мобілізації та був призначений на посаду «механіка-радіотелефоніста».

Згідно наказу ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2014 № 575 за період з 18.03.2014 по 30.11.2014 включно в/ч НОМЕР_1 повинна виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію замість установленої норми харчування № 1 - загальновійськова.

В 2014 році харчування за встановленими нормами військовослужбовців Чернігівського ОВК та військових комісаріатів області, призваних на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації Чернігівським ОВК та в/ч А 2622 забезпечено не було.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачами не надано доказів, які б підтверджували виплату позивачу суми грошової компенсації замість встановлених норм харчування у період з 18.03.2014 по 30.11.2014 в сумі 3841,16 грн., - позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Згідно статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту «н» пункту 1 приміток до «норми № 1 загальновійськова» норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 426 за рахунок держави харчуванням забезпечуються, зокрема, громадяни, які призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, - з дня прибуття їх до військового комісаріату.

Відповідно до пункту 2.3. Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 N 402 у Збройних Силах України забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за рахунок держави.

Військовослужбовцям та іншим категоріям норми харчування видаються через відповідні їдальні або замість установлених норм харчування (основні й додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм.

Всупереч вимог підпункту «н» до «норми №1 загальновійськова» постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації» Чернігівським ОВК позивача не було зараховано на продовольче забезпечення, в результаті чого позивач не був забезпечений їжею шляхом надання послуг з харчування суб`єктами господарювання на підставі укладених договорів з МО України.

Вказана обставина відображена і в Аудиторському звіті про результати планового внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 10.07.2012 по 26.11.2014 (від 26.12.2014 № 234/31/82). В ньому, зокрема, зазначено, що втрата доходів на загальну суму 2446343,18 грн. (бюджетом 366951,48 грн. та фізичними особами на суму 2079391,70 грн.) було допущено внаслідок ненарахування та невиплати грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовцям Чернігівського обласного військового комісаріату, які були призвані на військову службу у зв`язку із оголошенням мобілізації за період з 18.03.2014 по 30.11.2014 та зобов`язано в термін до 26 січня 2015 року організувати відшкодування грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , які призвані на військову службу у зв`язку із оголошенням мобілізації, на загальну суму 2446343,18 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої грошової компенсації підлягають задоволенню.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач просить стягнути грошову компенсацію у розмірі 3841,16 грн., проте в акті взаємозвірки вартості компенсації замість норм харчування військовослужбовців, призваних на військову службу по мобілізації ЧОМВК, копія якого міститься в матеріалах справи, сума, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 , становить 3118,74 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність задоволення позову, однак, враховуючи, що за результатами взаємозвірки вартості компенсації замість норм харчування військовослужбовців, позивачу було нараховано лише 3118,74 грн., - колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення на користь позивача грошової компенсації саме у розмірі 3118,74 грн., а не, як було визначено судом першої інстанції, у розмірі 3841,16 грн.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку судом першої інстанції повно і правильно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини, що склалися між сторонами, і дав їм належну правову оцінку, однак дійшов помилкового висновку в частині розміру суми грошової компенсації, що підлягає стягненню на користь позивача, що у відповідності до положень ч.1 ст.201 КАС України є підставою до зміні оскаржуваної постанови в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині визначення позивачу розміру нарахованої, але не виплаченої грошової компенсації за продовольче забезпечення.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 201, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2015 року змінити, виклавши четвертий абзац її резолютивної частини в такій редакції: « Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 нараховану грошову компенсацію в сумі 3118,74 грн.»

В решті постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 19 травня 2015 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С