Справа № 815/624/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/624/13-а

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2013 року за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промградострой» до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Промградострой» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 листопада 2012 року №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на 16 281 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки податкового органу про встановлення ознак нікчемності правочинів з поставки товарів контрагентом приватним підприємством «Ардея-Тех» в квітні-травні 2011 року є припущеннями перевіряючих, які не підтверджені жодним доказом. ТОВ «Промградострой», в свою чергу, було надано відповідачу всі необхідні первинні документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій з контрагентом ПП «Ардея-Тех», зауважень щодо достатності та правильності оформлення яких податковим органом не зафіксовано та в акті перевірки не відображено.

За наслідками розгляду адміністративного позову Одеським окружним адміністративним судом 06 березня 2013 року ухвалено постанову про часткове задоволення адміністративного позову ТОВ «Промградострой».

Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби № від 20.11.2012р. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Приймаючи означене рішення, Одеський окружний адміністративний суд виходив з того, що податковий орган з посиланням на акт іншої податкової інспекції про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ПП «Ардея-Тех», та без самостійного дослідження господарської операції, дійшов хибного висновку про безтоварність укладеного ТОВ «Промградострой» з ПП «Ардея-Тех» правочину, залишивши поза увагою первинну документацію. Встановивши реальність операції між позивачем та його контрагентом, дотримання ТОВ «Промградострой» вимог Податкового кодексу України, надання ним контролюючому органу первинних документів, суд дійшов висновку про правомірне формування товариством податкового кредиту та, відповідно, про незаконність спірного податкового повідомлення-рішення.

В апеляційній скарзі ДПІ у Київському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про відмову в задоволенні позову ТОВ «Промградострой».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при прийнятті постанови судом не надано відповідної правової оцінки відомостям, які містяться в акті Алчевської об'єднаної державної податкової інспекції в Луганській області від 10.02.2012р. №325/236-37156768 «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ПП «Ардея-Тех» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.04.2011р. по 30.09.2011р.», яким встановлено відсутність у контрагента позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності щодо купівлі-продажу, зберігання та відвантаження товарно-матеріальних цінностей чи надання послуг. Зазначене, на думку податкового органу, свідчить про завищення ТОВ «Промградострой» податкового кредиту та, відповідно, заниження податку на додану вартість на 16281,30 грн. в квітні-травні 2011 року.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу ДПІ у Київському районі м.Одеси Одеської області ДПС від 16.10.2012р. №563-п, відповідно до п.75.1 ст.75, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, у період з 16.10.2012р. по 17.10.2012р. податковим ревізором-інспектором відповідача було проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Промградострой» (код за ) з питань правових відносин з платником податків ПП «Ардея-Тех» (код за ) в квітні, травні 2011 року, за результатами якої складено акт перевірки №1791/22-34/35118280 від 17 жовтня 2012 року.

У висновках акту перевірки вказується на порушення позивачем п.198.3 п.198.6 ст.198 ПК України, що призвело до заниження ТОВ «Промградострой» суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточних звітних (податкових) періодів з урахуванням залишків від'ємного значення попередніх звітних періодів всього на 16281,30 грн. (в т.ч. в квітні 2011 року на суму 5750 грн., в травні 2011 року на суму 10531,30 грн. ).

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що при проведенні перевірки встановлено, що ПП «Ардея-Тех» виписало та оформило для ТОВ «Промградострой» податкові та видаткові накладні, суми податку на додану вартість зазначені в яких включено позивачем до відповідного періоду, відображено в реєстрах отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість відповідних періодів, даним декларації з ПДВ за квітень, травень 2011 року. В акті перевірки ДПІ посилається на акт Алчевської об'єднаної державної податкової інспекції в Луганській області від 10.02.2012р. №325/236-37156768 «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ПП «Ардея-Тех» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.04.2011р. по 30.09.2011р.», яким зафіксовано нікчемність правочинів, відсутність реальної можливості поставок товарів від контрагентів-постачальників, а саме: відсутність майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності, підприємством відображені в податковій звітності правові взаємовідносини з контрагентами без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування, несплати податків.

Виходячи з наведеного, ДПІ у Київському районі м.Одеси Одеської області ДПС дійшла висновку, що ТОВ «Промградострой» фактично фінансово-господарські операції з ПП «Ардея-Тех» у квітні, травні 2011 року не здійснювало, підприємства лише обмінювалися документами на поставку товару. Наявність у ТОВ «Промградострой» податкових накладних є обов'язковою, але не вичерпною обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту.

20 листопада 2012 року, на підставі акту перевірки №1791/22-34/35118280 від 17.10.2012р., ДПІ у Київському районі м.Одеси Одеської області ДПС було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 16281 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 грн.

Задовольняючи позов ТОВ «Промградострой» про скасування вказаного податкового повідомлення-рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено наявність порушень, зафіксованих актом перевірки №1791/22-34/35118280 від 17.10.2012р., у зв'язку з чим визначення позивачу на підставі такого акту до сплати грошових зобов'язань є незаконним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п.198.2 ст.198 Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Кодексу податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов'язкові реквізити.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом квітня-травня 2011 року ТОВ «Промградострой» придбавало у ПП «Ардея-Тех» товар, необхідний для здійснення позивачем основного виду його діяльності - будівництва будівель (вікна металопластикові, підвіконники, кірпіч, асфальтобетоні суміші, лампи, тачки будівельні, вагончик будівельний тощо).

Податковий кредит квітня-травня 2011 року було сформовано ТОВ «Промградострой» з вартості товарів, отриманих згідно податкових накладних, виписаних ПП «Ардея-Тех» на загальну суму 63187,83 грн. (у т.ч. ПДВ 10531,30 грн.): №543 від 20.04.2011р., №544 від 26.04.2011р., №388 від 13.05.2011р., №389 від 13.05.2011р. та №390 від 13.05.2011р. Вказана сума ПДВ включена ТОВ «Промградострой» до податкового кредиту в квітні, травні 2011 року і відображена у реєстрі отриманих податкових накладних та в додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за квітень, травень 2011 року, поданих до ДПІ у Київському районі м.Одеси.

В акті перевірки відсутні відомості щодо того, що на момент проведення перевірки позивачем не надано до перевірки податкові накладні, або податкові накладні оформлені із порушеннями ст.201 Податкового кодексу України чи ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

На підтвердження здійснення господарських відносин між ТОВ «Промградострой» та ПП «Ардея-Тех» з поставки товару в матеріалах справи, також, містяться: накладні від 13.05.2011р.; прибуткові накладні на ТМЦ №№219, 220, 221 222, 223 від 13.05.2011р.; фотознімки придбаних у контрагента офісних меблів та принтеру; акти приймання виконаних будівельних робіт за червень 2011 року (форма КБ-2В), з яких вбачається, що придбані матеріали були використані у складі будівельно-монтажних робіт та прийняті замовником.

В матеріалах справи наявний договір зберігання від 04.06.2011р., укладений між ТОВ «Промградострой» та ВАТ «Інтурист», з якого вбачається, що придбаний у ПП «Ардея-Тех» у травні 2011 року пересувний будівельний вагончик був переданий ТОВ «Промградострой» на зберігання ВАТ «Інтурист» в період тимчасового призупинення будівництва на час відсутності потреби у використанні, про що також свідчать квитанції про сплату за зберігання.

Слід зазначити, що жодних зауважень з приводу наданих позивачем доказів та первинних документів на обґрунтування відсутності факту виконання позивачем умов господарського договору з контрагентом відповідач ні до суду першої, а ні до суду апеляційної інстанцій не надав.

Позивачем доведено, що при укладенні договору він переконався у тому, що підприємство-контрагент було зареєстровано у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, а також зареєстровано як платник податку на додану вартість і мало право на видачу податкових накладних.

Заперечуючи проти позову та в обґрунтування вимог апеляційної скарги ДПІ посилається виключно на висновки акту Алчевської об'єднаної державної податкової інспекції в Луганській області від 10.02.2012р. №325/236-37156768 «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ПП «Ардея-Тех» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.04.2011р. по 30.09.2011р.» без самостійної перевірки таких обставин та без наявності жодного документального підтвердження таких доводів.

Колегія суддів не може погодитись з твердженням апелянта про необхідність вивчення платником податків всіх обставин можливостей здійснення господарських операцій його контрагентом постачальником товарів (робіт, послуг). На думку суду, при укладені договорів головним для суб'єкта господарювання є предмет договору, цінова політика, строки та спосіб доставки (виконання) предмету договору, розрахунки по договору (угоді), а також реєстрація постачальника як суб'єкта господарювання в органах виконавчої влади та допоміжна інформація про реєстрацію платником податку на додану вартість у органах податкової служби. Тому відповідач не має права наполягати на отримані додаткової інформації позивачем від його контрагента - постачальника товарів (робіт, послуг).

Більше того, сама по собі наявність або відсутність у контрагентів окремих документів, транспортних засобів, нерухомості, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків, у зв'язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

Чинним законодавством чітко не регламентована обов'язкова кількість необхідних ресурсів для здійснення тої чи іншої діяльності. В свою чергу, податковий орган не надав пояснення стосовно того, яка кількість працюючих осіб, транспортних засобів тощо достатня для такого виду діяльності, за яким було здійснено господарські операції між позивачем та його контрагентом.

Також, чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань у платника податків в залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.

Ані актом перевірки, ані іншими матеріалами справи не встановлено жодного фактичного порушення саме позивачем вимог законодавства, яким регламентується порядок формування податкового кредиту, яке б позбавляло його права на формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ПП «Ардея-Тех».

Колегія суддів вважає, що факт порушення контрагентом може мати податкові наслідки для платника, лише якщо податкова служба доведе, що платник діяв без достатньої обачливості і обережності, та йому мало бути відомо про порушення контрагента, або його діяльність спрямована на отримання податкової вигоди при операціях переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань. У справі, що розглядається, ДПІ у Київському районі м. Одеси, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не подано доказів того, що по спірних операціях у позивача була відсутня розумна ділова мета, або того, що позивач та його контрагент діяли спільно з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Із досліджених у судовому засіданні первинних документів, оформлених за результатами господарської діяльності позивача із постачальником ПП «Ардея-Тех» вбачається, що зазначені первинні документи повністю відповідають ознакам первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік, тобто господарські та бухгалтерські документи, отримані позивачем від вказаного контрагента є дійсними. А відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що сторони договору діяли виключно для досягнення економічних результатів та з метою отримання прибутків у відповідності до ст.3 ГК України. Укладений договір відповідає вимогам ст.203 ЦК України, не порушує публічний порядок, не спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, недійсність такого договору прямо законом не встановлена, а також такий договір судом недійсним не визнавався, а отже є чинним.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, вказуючи на нікчемність правочинів між позивачем та ПП «Ардея-Тех», суб'єктивний та оціночний характер доводів, якими це підтверджується, наявність первинних документів та інших доказів на підтвердження товарності зазначених правочинів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у ТОВ «Промградострой» об'єктів оподаткування по господарських операціях з ПП «Ардея-Тех» у розумінні ст.185, ст.198 Податкового кодексу України. ДПІ при проведенні перевірки не надано належної оцінки наявним первинним документам позивача, невірно застосовано норми податкового законодавства, що призвело до прийняття незаконного повідомлення-рішення.

А відтак, податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м.Одеси Одеської області ДПС від 20 листопада 2012 року №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на 16 281 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 грн. є незаконним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Варто зазначити, що в поданій апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення Одеським окружним адміністративним судом норм матеріального права, однак не зазначає, в чому саме такі порушення виразились, і лише дублює свою позицію, викладену ним при поданні до суду першої інстанції заперечень проти позову, яким, на думку колегії суддів, судом надано правильну правову оцінку.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2013 року за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промградострой» до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 листопада 2012 року № - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач: Димерлій О.О.

Судді: Романішин В.Л.

Єщенко О.В.