Справа № 802/1238/15-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 травня 2015 р. Справа № 802/1238/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

представника позивача: Кудрик Я.О.

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

30.04.2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (далі - УПФ України в м. Вінниці) з адміністративним позовом до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ФОП ОСОБА_2 своєчасно не сплатив суму єдиного внеску до фонду, в зв'язку з чим утворилась заборгованість зі сплати єдиного внеску в загальній сумі 8582,72 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач визнав існування боргу із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 8582,72 грн. Проте зазначив, що на виконанні у органів Державної виконавчої служби знаходиться вимога управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про стягнення вазаної суми боргу.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідач, відповідно до статтей 4, 7, 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VІ (далі -Закон № 2464-VI), який набрав чинності з 01 січня 2011 року, є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та несе обов'язки з нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску в установлені строки в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має заборгованість по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2011-2012 роки.

Згідно довідки заборгованості та картки особового рахунку відповідача, які наявні в матеріалах справи, розмір несплаченого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вказаний період становить 8582,72 грн (а.с.4,7-8).

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VІ платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Частиною 12 статті 9 вказаного Закону передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

В силу ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилають платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом десяти днів із дня надходження вимоги про сплату недоїмки, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суму недоїмки та фінансових санкцій.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу була надіслана вимога № Ф-2280Ф від 17.04.2013 року рекомендованим поштовим відправленням (а.с.5-6). Однак боржник не сплатив зазначеної у ній суми та не оскаржив її.

Разом з тим, відповідач, обгрунтовуючи відсутність підстав для стягнення боргу зазначив, що постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 09.02.2015 року здійснюється стягнення боргу в сумі 8582,72 грн із заробітної плати ОСОБА_2 починаючи з 01.02.2015 року. Виконавче провадження розпочато на підставі вимоги органів Пенсійного фонду України.

Водночас, суд вважає, що вказані доводи не впливають на висновки про наявність чи відсутність підстав для стягнення боргу у судовому порядку, оскільки відповідно до ч. 1, 3 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем належні йому рахунки.

Тому, враховуючи, що на момент розгляду справи відповідачем не надано доказів сплати боргу із єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на рахунок призначений для сплати таких платежів, то й підстави вважати заборгованість частково погашеною відсутні.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що в зазначений строк відповідач суму заборгованості, які підтверджуються матеріалами справи не сплатив, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) відповідно до частини 4 статті 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (, р/р 238 ГУ ДКСУ у Вінницькій області МФО 802015) заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 8582 грн. 72 коп. (вісім тисяч п'ятсот вісімдесят дві гривні сімдесят дві копійки).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович