Справа № 805/772/15-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року справа №805/772/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Казначеєва Е.Г., суддів: Жаботинської С.В., Ханової Р.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби України - Центральний офіс з обслуговування великих платників на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 р. у справі № 805/772/15-а (головуючий І інстанції Смагар С.В.) за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь до Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби України - Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.01.2015р №,-

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позов до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України - Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31 січня 2015 року № .

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року задоволено позовні вимоги. Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України - Центральний офіс з обслуговування великих платників від 31 січня 2015 року № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2033394 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 508348 грн. 50 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою відмовити в задоволені позовних вимог. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивачем до податкової декларації з податку на додану вартість за липень2014 року було включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість в розмірі 2033094,03 грн. по податковим накладним отриманих від контрагентів, якими не було задекларовано податкові зобов'язання з податку на додану вартість по взаємовідносинам з позивачем. Таким чином, відповідачем було встановлено порушення вимог Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту за липень 2014 року на суму ПДВ в розмірі 2033094,03 грн.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» є юридичною особою, платником податку на додану вартість, перебуває на податковому обліку в Міжрегіональному головному управлінні Державної фіскальної служби України - Центральний офіс з обслуговування великих платників (т.2 а.с.138-140)

22 вересня 2014 року ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» подало до відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року. Згідно декларації та розрахунком суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок, складає 67879503 грн., що є залишком від'ємного значення від загальної суми задекларованого від'ємного значення у декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року в розмірі 82548965 грн. (а.с. 48-82 т.1)

Міжрегіональним Головним управлінням Державної фіскальної служби України - Центральний офіс з обслуговування великих платників проведена камеральна перевірка даних задекларованих ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», з питання правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за серпень 2014 року.

За результатами перевірки відповдіачем складено акт від 22 жовтня 2014 року № 1239/28-10-37-10/00191158. Висновками зазначеного акту встановлено порушенням позивачем: п.198.6, ст.. 198, п.200.1, 200.3 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит та від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за липень 2014 року на суму ПДВ 2431562 грн.; п.п.14.1.18, п.14.1, ст.14, п.200.4, ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2014 року в розмірі 2431562, яке підлягає зменшенню (т.1 а.с.33-44)

06 листопада 2014 року позивачем до відповідача подано заперечення на акт перевірки від 22 жовтня 2014 року № 1239/28-10-37-10/00191158 (а.с.27-31 т.1).

На підставі висновків зазначеного акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.11.2014 року №, яким згідно п. 54.3 ст.54 та п.58.1 ст. 58, ст. 76, п.200.10 ст.200 розділу ІІ, V Податкового кодексу України та акту перевірки позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 2431562 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 607890,5 грн.

Позивачем до Державної фіскальної служби України подано скаргу від 25.11.2014 року №02/1309 на вказане податкове повідомлення-рішення від 14.11.2014 року №.(а.с.20-26 т.1)

За результатами розгляду зазначеної скарги ДФС України прийнято рішення від 23.01.2015 року, яким скаргу частково задоволено та скасоване податкове повідомлення-рішення від 14.11.2014 року № в частині зменшення бюджетного відшкодування на 398167,89 грн. та в частині збільшення на 99542 грн. штрафної санкції, в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишено без змін. (а.с.15-19 т.1)

Відповідачем згідно п. 54.3 ст.54 та п.58.1 ст. 58, п.200.10 ст.200 розділу V Податкового кодексу України та акту перевірки з урахуванням результатів розгляду заперечень та рішення ДФС України, прийнято податкове повідомлення-рішення від 31 січня 2015 року №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2033394 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 508348 грн. 50 коп. (а.с.11 т.1)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, наявні в матеріалах справи, є належними доказами підтвердження реальності правочину укладеного між позивачем та його контрагентами та наявності права у позивача на формування податкового кредиту на підставі наявних у нього первинних документів бухгалтерського та податкового обліку.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Відповідно до положень п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 189.4 статті 189 цього Кодексу, базою оподаткування для товарів/послуг, що передаються/отримуються у межах договорів комісії (консигнації), поруки, довірчого управління, є вартість постачання цих товарів, визначена у порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Дата збільшення податкових зобов'язань та податкового кредиту платників податку, що здійснюють постачання/отримання товарів/послуг у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів та без права власності на такі товари/послуги, визначається за правилами, встановленими статтями 187 і 198цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

В пункті 201.1 статті 201 ПК України, визначено обов'язок платника податків надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з способів вказаний у п.п. «а»-«б» першого абзацу, у якій зазначаються в окремих рядках, обов'язкові реквізити, перелік яких вказаний у п.п. «а»-«і» другого абзацу.

Пунктами 200.1-200.3 статті 200 ПК України, передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 цієї ж статті, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно п. 201.8 статті 201 ПК України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно п. 201.10 статті 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що між позивачем (Споживач) та КП «Компанія «Вода Донбасу» (Підприємство) укладено договір на послуги водопостачання від 18 січня 2011 року. Відповідно до п.1.1 Договору (зі змінами), Підприємство зобов'язано надавати Споживачу послуги питного та технічного водопостачання в об'ємах відповідно щомісячного графіку (п.2.3 Договору), в межах затверджених лімітів та відповідно технічних умов виданих Підприємством, а Споживач здійснює оплату отриманих послуг на умовах зазначеного Договору (а.с.123-128 т.1)

Сторонами до вказаного договору складно протоколи розбіжностей від 25.01.2011 року, 04.03.2011 року, 21.12.2012 року (а.с.129-137, 150 т.1) та додаткові угоди від 24.03.2011 року, 10.05 2011 року, 30.05.2011 року, 29 червня 2011 року, 04.07.2011 року, 30.09.2011 року, 10.11.2011 року, 15.11.2011 року, 25.01.2012 року, 22.03.2012 року, 12.11.2012 року, 20.11.2012 року, 20.05.2013 року, 13.12.2013 року, 12.02.2014 року, 16.12.2014 року (а.с.138-149,152-159 т.1)

Здійснення господарсько-правових відносин між позивачем та контрагентом за зазначеним договором підтверджується: рахунками-фактурою № 1217 від 09.07.2014 року, № 1221 від 18.07.2014 року, № 1262 від 19.07.2014 року, (а.с.40, 42, 44 т.2); актами виконання від 09.07.2014 року, 18.07.2014 року, від 29.07.2014 року, (а.с.41, 43, 45 т.2); податковими накладними від 9 липня 2014 року № 9/06 на суму податку на додану вартість 231109 грн. 20 коп., від 18 липня 2014 року № 17/06 на суму податку на додану вартість 217690 грн. 20 коп., від 29 липня 2014 року № 73/06 на суму податку на додану вартість 204297 грн. 66 коп. (а.с.125-127 т.2)

Оплата за договором підтверджена банківськими виписками (а.с. 116-124 т.2)

16 грудня 2013 року між позивачем (Покупець) та ПАТ «Стахановський завод феросплавів» (Постачальник) укладено договір поставки № 01/161. Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність Покупця, а покупець прийняти та оплатити відповідно п.3.4 Договору феросплави, протягом строку з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, на умовах, в кількості і строки, вказані в Специфікаціях до Договору, який є невідкладною частиною договору (а.с.217-222 т.1)

До зазначеного договору сторонами прийнято специфікації від 30.12.2013 року, 31.01.2014 року, 03.03.2014 року, 31.03.2014 року, 22.04.2014 року, 30.04.2014 року, 03.06.2014 року, 02.07.2014 року та додаткові угоди від 25.04.2014 року, 29.04.2014 року (а.с.223-232 т.1)

Здійснення господарсько-правових відносин між позивачем та контрагентом за зазначеним договором підтверджується: накладними (а.с.112- 115 т.2); податковими накладними від 12 липня 2014 року № 24 на суму ПДВ 217247 грн. 80 коп., від 12 липня 2014 року № 25 на суму ПДВ 217247 грн. 80 коп., від 19 липня 2014 року № 38 на суму ПДВ 216417 грн. 04 коп., від 19 липня 2014 року № 39 на суму ПДВ 216417 грн. 04 коп. (а.с.128-131 т.2)

Оплата за договором підтверджена банківськими виписками (а.с. 116-124 т.2)

30 квітня 2014 року між позивачем (Замовник) та ТОВ «Донбаський протипожежний центр» (Підрядник) укладено договір підряду № 0165/ЗТО. Відповідно до п.1.1 Договору, Підрядник зобов'язується власними та/або залученими силами по завданню Замовника у відповідності до умов Договору виконати роботи по діагностики та перезарядці вогнегасників, гідравлічному випробуванню вуглекислотних балонів, вогнезахисної обробки дерев'яних конструкцій у ПАТ «МК «Азовсталь».(а.с.1-18 т.2)

Здійснення господарсько-правових відносин між позивачем та контрагентом за зазначеним договором підтверджується: актами, калькуляціями та графіками (а.с.19-39 т.2); податковою накладною від 28 липня 2014 року № 172 на суму ПДВ 8749 грн. 80 коп. (а.с.132 т.2); актами виконаних робіт № 35 - 51, 53 - 59 від 28.07.2014 року (а.с.47, 49, 51, 53, 55, 57, 59, 61, 63, 65, 67, 69, 71, 73, 75, 77, 79, 81, 83, 85, 87, 89, 91, 93 т.2); рахунками на оплату № 784 - 800, 802 - 808 від 28.07.2014 року (а.с.46, 48, 50, 52, 54, 56, 58, 60, 62, 64, 66, 68, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 82, 84, 86, 88, 90, 92 т.2).

Оплата за договором підтверджена банківськими виписками (а.с. 116-124 т.2)

31 травня 2013 року між позивачем (Покупець) та ТОВ «Линкор» (Постачальник) укладено типовий договір на придбання технологічного обладнання № 088єл/116. Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов'язується передати, Покупець прийняти та оплатити обладнання на умовах зазначеного Договору. Відповідно до п.2.1 Договору, кількість, номенклатура обладнання вказується у специфікаціях до зазначеного Договору, які є невід'ємною його частиною (а.с.172-177 т.1)

До зазначеного договору сторонами прийнято специфікації від 31.05.2013 року, 23.12.2013 року, 18.04.2014 року та додаткові угоди від 23.12.2013 року, 18.04.2014 року, 31.07.2014 року (а.с.178-181, 187-188, 205-207 т.1)

Здійснення господарсько-правових відносин між позивачем та контрагентом за зазначеним договором підтверджується: податковою накладною №1 від 15 липня 2014 року на суму ПДВ 196080 грн. (а.с.133 т.2); рахунком-фактурою від 15.07.2014 року (а.с.94-95 т.2); товарно-транспортною накладною від 15.07.2014 року (а.с.96 т.2)

Оплата за договором підтверджена банківськими виписками (а.с. 116-124 т.2)

28 березня 2012 року між позивачем (Покупець) та ТОВ «Профстрой» (Постачальник) укладено типовий договір № 089ЛМ/901-138. Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов'язується передати, Покупець прийняти та оплатити обладнання на умовах зазначеного Договору. Відповідно до п.2.1 Договору, кількість, номенклатура обладнання вказується у специфікаціях до зазначеного Договору, які є невід'ємною його частиною (а.с.208-214 т.1)

До зазначеного договору сторонами прийнято специфікації від 28.03.2012 року, 02.08.2012 року, (а.с.215-216 т.1)

Здійснення господарсько-правових відносин між позивачем та контрагентом за зазначеним договором підтверджується: податковою накладною від 17 липня 2014 року № 43 на суму ПДВ 12909 грн. 89 коп. (а.с.134 т.2); рахунком № 246 від 17.07.2014 року, (а.с.97 т.2); накладною № 411 від 17.07.2014 року (а.с.98 т.2)

Оплата за договором підтверджена банківськими виписками (а.с. 116-124 т.2)

13 січня 2014 року між позивачем (Покупець) та ТОВ «НПО УСЛК» (Постачальник) укладено типовий договір № 088М-20 на придбання технологічного обладнання. Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов'язується передати, Покупець прийняти та оплатити обладнання для металургійної та коксохімічної промисловості на умовах зазначеного Договору. Відповідно до п.2.1 Договору, кількість, номенклатура обладнання вказується у специфікаціях до зазначеного Договору, які є невід'ємною його частиною.(а.с.160-165 т.1)

До зазначеного договору сторонами прийнято специфікації № 1 від 13.01.2014 року, № 2 від 27.01.2014 року, № 3 від 17.02.2014 року, № 4 від 08.04.2014 року та додаткову угоду від 18.03.2014 року (а.с.166-172 т.1)

Здійснення господарсько-правових відносин між позивачем та контрагентом за зазначеним договором підтверджується: податковими накладними від 9 липня 2014 року № 91 на суму ПДВ 143875 грн. 60 коп., від 11 липня 2014 року № 93 на суму ПДВ 103832 грн. 80 коп., від 15 липня 2014 року № 95 на суму ПДВ 47519 грн. 20 коп. (а.с.135-137 т.2); рахунками на оплату № 74 від 09.07.2014 року, № 76 від 11.07.2014 року, №79 від 15.07.2014 року (а.с.100, 104, 108, т.2); видатковими накладними № 86 від 09.07.2014 року, № 87 від 11.07.2014, № 89 від 15.07.2014 року (а.с.101, 105, 109, т.2); товарно-транспортними накладними від 09.07.2014 року, 11.07.2014 року, 15.07.2014 року (а.с.102-103, 106-107, 110-111 т.2)

Оплата за договором підтверджена банківськими виписками (а.с. 116-124 т.2)

З матеріалів справи вбачається, що наявні договори та складені на їх виконання первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, в тому числі і податкові накладні, які є належними доказами правомірності формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з його контрагентами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Відповідно до частини 1 статі 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до пунктів 1.2, 2.1, 2.2, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи). Первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників.

Таким чином, позивачем надані усі необхідні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують його право на формування податкового кредиту.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта, як на підставу задоволення скарги, на те, що контрагентами позивача не задекларовано податкові зобов'язання з ПДВ по зазначеним договорам, з наступних підстав.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту у відповідності до ст. 198 Податкового кодексу України, виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг, датою виникнення такого права вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Колегія суддів зазначає, що діючий Податковий кодекс України не ставить в залежність право віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Відповідно до матеріалів справи, відповідачем під час перевірки фактично не були дослідженні первинні документи контрагентів. Включення до складу податкового кредиту сум ПДВ є правом окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету або встановлено порушення податкового законодавства з боку контрагенту, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Відповідно до акту перевірки, відповідачем під час перевірки були дослідженні, первинні документи позивача та податковим органом не було встановлено порушень в їх складені, які б впливали на формування податкової звітності.

Стосовно посилання апелянта на правові висновки викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України 26 березня 2014 року (К/9991/26540/11), колегія суддів зазначає, що касаційний суд ухвалою від 26 березня 2014 року, скасовуючи рішення апеляційного суду про задоволення позову та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову зазначив, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що подані Товариством первинні документи на обґрунтування права на податковий кредит та на формування валових витрат не відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не можуть слугувати підставою для внесення відповідних записів до бухгалтерського обліку та, відповідно, не можуть враховуватися Товариством при формуванні податкового кредиту та валових витрат.

Тобто, суд касаційної інстанції виходив, зокрема, з встановлення судами безтоварності спірних господарських операцій платника податку.

Таким чином, ухвала Вищого адміністративного суду України 26 березня 2014 року постановлена судом за інших фактичних обставин справи.

Крім того, контрагенти позивача під час здійснення господарських операцій та складення первинних документів були зареєстровані як юридичні особи, на момент проведення фінансово-господарської операції були платниками податків, а тому мали право здійснювати господарську діяльність шляхом укладення договорів.

Колегія суддів зазначає, що в діях позивача як платника податку не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, що підтверджується наявністю належним чином оформлених документів.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України - Центральний офіс з обслуговування великих платників від 31 січня 2015 року № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2033394 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 508348 грн. 50 коп. підлягає скасуванню

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що постанова прийнята судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга відповідача залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби України - Центральний офіс з обслуговування великих платників на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 р. у справі № 805/772/15-а залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 р. у справі № 805/772/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: С.В. Жаботинська

Р.Ф. Ханова