Справа № 872/13508/14
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2015 рокусправа № П/811/2644/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року у справі № П/811/2644/14 за позовом Спільного українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальності «Укренерго» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Спільне українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопол" звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення, прийняте Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 30 квітня 2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 149371,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено на підставі висновку акта перевірки про порушення позивачем п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138 та пп..139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 119497,00 грн. Проте такі висновки позивач вважає необґрунтованими, оскільки податковим органом не доведено, що договори, укладені позивачем з контрагентами, порушують публічний порядок та не спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги його посилання на нікчемність правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами. Апелянт зазначає, що господарські операції позивача з контрагентами не мали реального характеру і є нікчемними, так як не підтверджуються належним чином оформленими первинними документами. Відтак, винесене за результатами перевірки податкове повідомлення - рішення прийнято згідно норм чинного законодавства, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, Спільне українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопол" зареєстроване в якості юридичної особи виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради Кіровоградської області 13 лютого 2004 року. На підставі наказу №601 від 04 квітня 2014 року Кіровоградської об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопол" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Созидатель" за період з 01 грудня 2012 року 31 березня 2013 року, результати якої оформлено актом №84/11-23-22-02/32832570 від 16 квітня 2014 року. В акті перевірки податковим органом зафіксовано порушення п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138 та пп..139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 119497,00 грн., в тому числі за І квартал 2013 року на суму 119497,00 грн. На підставі висновків, викладених в акті перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 30 квітня 2014р., яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 149371,00 грн., в тому числі за основним платежем - 119497,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 29874,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Пункт 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачає, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п.138.2 ст.138 Податкового кодекс України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 , первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто, перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Враховуючи положення пункту 2.4 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів вважає, що перевірка висновків податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства має відбуватись шляхом встановлення обставин реальності здійснення господарських операцій через дослідження наявних належних та допустимих доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (Підрядник) і ФПУ ОУСЦ "Спартак" (Замовник) було укладено генеральний договір №12/13-КР від 15 листопада 2012 року, згідно до предмету якого Підрядник зобов'язувався за завданням Замовника на свій ризик виконати та здати його в установлений договором підряду строк закінчені роботи капітального ремонту приміщень восьмого поверху гостьового корпусу ОУСЦ "Спартак", а Замовник зобов'язувався надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), прийняти від Підрядника закінчені роботи (об'єкт будівництва) та оплатити їх. На виконання вказаного договору, 03 грудня 2012 року між Спільним українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопол" (Генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Созидатель" (Субпідрядник) укладено договір субпідряду №7/17-КР на виконання робіт з капітального ремонту 8-го поверху гостевого корпусу ОУСЦ "Спартак". Факт реальності виконання робіт за договором субпідряду підтверджується: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року, актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 р., довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за березень 2013 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за березень 2013 р. Крім того, в подальшому, отримані позивачем від Товариства з обмеженою відповідальністю "Созидатель" роботи було передано ФПУ ОУСЦ "Спартак", що підтверджується: актом приймання виконаних будівельних робіт за березень 2013 р. , довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за березень 2013 р. . ФПУ ОУСКЦ "Спартак" сплатило кошти за виконані роботи, що також підтверджено виписками по банківському рахунку ,податкові накладні. (а.с.37, 43-46, 47-50, 52-58, 60-64, 65-73, 74-84, 90-91).

Відтак, надані позивачем первинні документи, підтверджують реальність здійснення господарських операцій з контрагентами, та відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та підтверджують фактичне здійснення господарської операції між сторонами за умовами договору.

Крім того, законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року у справі № П/811/2644/14- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко