Справа № 816/814/15-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 р. Справа № 816/814/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Філатова Ю.М. , Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

прокурора - Комісар О.О.

представника відповідача - Новікова О.О.

представника третьої особи (Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №12 Полтавської міської ради) - Іванченко В.О.

представників третьої особи (Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради) - Дорохової Н.Г., Шикаренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської міської ради на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2015р. по справі №816/814/15-а

за позовом Прокурора міста Полтави в інтересах держави в особі територіальної громади селища Червоний шлях міста Полтави

до Полтавської міської ради, треті особи Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №12 Полтавської міської ради, Позашкільний навчальний заклад "Полтавський міський центр дитячо-юнацьких клубів за місцем проживання" Полтавської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор міста Полтави в інтересах держави в особі територіальної громади селища Червоний шлях міста Полтави звернувся до суду із адміністративним позовом до Полтавської міської ради, треті особи Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №12 Полтавської міської ради, Позашкільний навчальний заклад "Полтавський міський центр дитячо-юнацьких клубів за місцем проживання" Полтавської міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасування рішення Полтавської міської ради від 05.12.2013 року "Про передачу комунального майна територіальної громади міста Полтави та затвердження змін до статуту позашкільного навчального закладу "Полтавський міський центр дитячо-юнацьких клубів за місцем проживання" Полтавської міської ради".

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що приймаючи оскаржуване рішення про передачу із сфери оперативного управління Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №12 Полтавської міської ради майно, яке знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Лисенка, 17 та належить територіальній громаді міста Полтави, до сфери оперативного управління Позашкільного навчального закладу "Полтавський міський центр дитячо-юнацьких клубів за місцем проживання" Полтавської міської ради, відповідач порушив права та інтереси дітей, які проживають в селищі Червоний Шлях та відвідували початкову школу.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення тридцять шостої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 05.12.2013 року "Про передачу комунального майна територіальної громади міста Полтави та затвердження змін до статуту позашкільного навчального закладу "Позашкільний навчальний заклад "Полтавський міський центр дитячо-юнацьких клубів за місцем проживання" Полтавської міської ради Полтавської області".

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про їх обґрунтованість. Так, звертаючись до суду із даним позовом, прокурор не обґрунтував в чому саме полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту. Посилання прокурора, з якими погодився суд першої інстанції, на те, що оскаржуване рішення порушує права дітей на належний рівень освіти є помилковими.

Прокурор правом надання письмових заперечень на апеляційну скаргу не скористався.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники третіх осіб, Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради та Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №12 Полтавської міської ради, просили задовольнити апеляційну скаргу.

Представник третьої особи - Позашкільного навчального закладу "Полтавський міський центр дитячо-юнацьких клубів за місцем проживання" Полтавської міської ради у судове засідання не з'явився та надав клопотання, в якому просив перенести судове засідання зв'язку із перебуванням у відпустці. Разом з тим, враховуючи, що третя особа не позбавлена можливості направити іншого представника та у зв'язку з необхідністю дотримання розумних строків розгляду справи визначених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість вказаного клопотання, та як наслідок, відсутність правових підстав для перенесення судового засідання.

Колегія суддів на підставі ч. 4 ст. 196 КАС України вважає за можливе розглянути справу без участі уповноваженого представника третьої особи - Позашкільного навчального закладу "Полтавський міський центр дитячо-юнацьких клубів за місцем проживання" Полтавської міської ради, належним чином повідомленого про розгляд справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням тридцять шостої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 05.12.2013 року "Про передачу комунального майна територіальної громади міста Полтави та затвердження змін до статуту позашкільного навчального закладу "Полтавський міський центр дитячо-юнацьких клубів за місцем проживання" Полтавської міської ради" передано із сфери оперативного управління Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №12 Полтавської міської ради майно, яке знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Лисенка,17 та належить територіальній громаді міста Полтави, до сфери оперативного управління Позашкільного навчального закладу "Полтавський міський центр дитячо-юнацьких клубів за місцем проживання" Полтавської міської ради.

Вважаючи, що вказане рішення призведене до порушення прав та законних інтересів жителів селища Червоний шлях міста Полтави, прокурор міста Полтави звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки призведе до порушення прав дитини на належний рівень освіти, шляхом переведення учнів із додаткового приміщення до основного приміщення школи № 12 без створення належних умов для підвезення учнів із селища Червоний Шлях до основного приміщення школи.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 53 Конституції України встановлено, що кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов'язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку системи загальної середньої освіти, що сприяє вільному розвитку людської особистості, формує цінності правового демократичного суспільства в Україні, визначено Законом України "Про загальну середню освіту" від 13.05.1999 року N 651-XIV (далі - Закон України N 651-XIV).

За приписами статті 2 вказаного Закону, основними завданнями законодавства України про загальну середню освіту є забезпечення права громадян на доступність і безоплатність здобуття повної загальної середньої освіти та забезпечення необхідних умов функціонування і розвитку загальної середньої освіти.

Частинами першою та третьою статті 10 Закону України N 651-XIV визначено, що загальноосвітній навчальний заклад є юридичною особою. За своїми організаційно-правовими формами загальноосвітні навчальні заклади можуть бути державної, комунальної та приватної форм власності. Статус комунального має загальноосвітній навчальний заклад, заснований на комунальній формі власності.

Державні та комунальні загальноосвітні навчальні заклади створюються відповідно центральними, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування з урахуванням соціально-економічних, національних, культурно-освітніх і мовних потреб за наявності необхідної кількості учнів (вихованців) відповідно до встановлених нормативів наповнюваності класів, необхідної матеріально-технічної та науково-методичної бази, педагогічних кадрів у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч. 1 ст. 11 Закону України N 651-XIV).

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, а згідно зі ст. 73 цього Закону акти ради сільського, селищного, міського голови, голови районної вмісті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ( у разі створення) ради, прийняті в межах наданих повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, на виконання наданих йому повноважень, прийнято спірне рішення, яким із сфери оперативного управління Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №12 Полтавської міської ради майно, яке знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Лисенка,17 та належить територіальній громаді міста Полтави, передано до сфери оперативного управління Позашкільного навчального закладу "Полтавський міський центр дитячо-юнацьких клубів за місцем проживання" Полтавської міської ради.

Колегія суддів зазначає, що фактичною підставою для скасування вказаного рішення, слугувало посилання прокурора, з якими погодився суд першої інстанції, на те, що воно порушує права на належний рівень освіти, оскільки призведе до переведення учнів із додаткового приміщення до основного приміщення школи № 12 без створення належних умов для підвезення учнів із селища Червоний Шлях до основного приміщення школи.

В свою чергу, колегія суддів не погоджується із даними висновками, оскільки, по-перше, питання переведення учнів із додаткового приміщення до основного приміщення школи №12 взагалі не є предметом регулювання оскаржуваним рішенням, а по-друге, як зазначили під час апеляційного розгляду справи представники відповідача та третіх осіб, дана обставина навпаки призведе до покращення умов проведення учбового процесу, зокрема у зв'язку із збільшенням площі учбових класів.

Посилання прокурора про незабезпечення умов для підвезення учнів із селища Червоний Шлях до основного приміщення школи №12 колегія суддів до уваги не приймає, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаної обставини матеріали справи не містять. Під час апеляційного розгляду справи представники відповідача та третіх осіб зазначили, що перевезення учнів здійснюється безкоштовно згідно затвердженої Державної цільової соціальної програми "Шкільний автобус".

Колегія суддів також відхиляє посилання прокурора, як на незаконність оскаржуваного рішення, на обставини встановлені постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2014 року про справі №816/1611/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.10.2014 року, виходячи з наступного.

У відповідності до положень до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи із аналізу вказаної норми, встановлені судовим рішенням обставини не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи виключно у тому випадку, коли в ній беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В свою чергу, як підтверджено під час судового розгляду, Полтавська міська рада не була стороною по справі №816/1611/14 за адміністративним позовом прокурора м. Полтави в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа: Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №12 Полтавської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування наказу.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що обставини встановлені під час судового розгляду по справі №816/1611/14 не можуть мати преюдиційний характер під час розгляду даної справи.

Враховуючи наведене те беручі до уваги, що прокурором як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не було надано доказів на підтвердження наявності факту порушення відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення вимог діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог в частині його скасування.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Відповідно до п.2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Пунктом 3 частини 3 статті 20 закону України «Про прокуратуру» передбачено, що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Частинами 1 та 2 ст. 60 КАС України передбачено, що у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

З метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави. При цьому прокурор повинен надати адміністративному суду докази, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

За наявності підстав, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом: 1) звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями); 2) вступати у справу, порушену за позовами (заявами, поданнями) інших осіб, на будь-якому етапі розгляду; 3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; 4) брати участь у розгляді справ.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999р. № 3-рп/99 «У справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді)» зазначено, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Зважаючи на вищезазначене, а також беручи до уваги, що при зверненні до суду прокурор не обґрунтував в чому саме полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, за змістом ст. 140 Конституції України та ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", представництво інтересів територіальної громади окремої адміністративної-територіальної одиниці віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування.

Таким чином, відповідно до вказаних положень закону, представником спільних інтересів територіальної громади селища Червоний шлях міста Полтави є саме Полтавська міська рада, відповідач у справі.

В свою чергу, в даному випадку прокурор звертається в інтересах територіальної громади, тобто в інтересах спільноти мешканців, невизначеного кола осіб, що не відповідає вимогам ст. 60 КАС України.

Враховуючи наведене, оскільки прокурором по даній справі не виконано положень законів, за яких він мав право на звернення до суду у порядку статті 60 КАС України, його вимоги, заявлені таким чином є безпідставними.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, серед іншого, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального права, колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2015р. по справі №816/814/15-а не відповідає вимогам ст.159 КАС України, а тому відповідно до вимог ст. 202, ч.2 ст. 205 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавської міської ради задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2015 р. по справі №816/814/15-а за позовом Прокурора міста Полтави в інтересах держави в особі територіальної громади селища Червоний шлях міста Полтави до Полтавської міської ради, треті особи Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №12 Полтавської міської ради, Позашкільний навчальний заклад "Полтавський міський центр дитячо-юнацьких клубів за місцем проживання" Полтавської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити Прокурору міста Полтави в інтересах держави в особі територіальної громади селища Червоний шлях міста Полтави в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Водолажська Н.С.

Повний текст постанови виготовлений 27.05.2015 р.