Справа № 826/2202/15
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2202/15 Головуючий у 1-й інстанції: Клочкова Н.В. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСКС" до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у м.Києві про скасування повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСКС», звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень від 16.10.2014 року № , яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20%, що становить 13563,85 грн. за затримку на 82, 56, 54, 51, 50, 43 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 67819,25 грн. за платежем: авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств та від 16.10.2014 року № , яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10%, що становить 7666,92 грн. за затримку на 27, 26, 23, 19, 19, 16, 14, 11 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 76669,20 грн. за платежем: авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 16.10.2014 року № та № .

Не погоджуючись з прийнятою постановою, представник Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у м.Києві подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ДПІ у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, відповідно до п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 ПК України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ТОВ "УКРСКС" (), за результатом якої складено акт перевірки від 30.09.2014 року № 26-57-15-02-10/671 (т. 1, арк. 10).

Відповідачем за результатами перевірки прийшов до висновку про порушення позивачем податкового законодавства, які зафіксовані в акті перевірки від 30.09.2014 року № 26-57-15-02-10/671 та зазначені у запереченнях відповідача: - порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по авансових внесках з податку на прибуток приватних підприємств протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України, відповідальність за, що передбачена ст. 126 ПК України, а саме позивачем затримано сплату суми грошового зобов'язання в розмірі 67819,25 грн. понад 30 днів (лютий-березень 2013 року, січень-березень 2014 року) та в розмірі 76669,20 грн. до 30 днів (квітень-липень 2013 року, лютий-червень 2014 року).

ДПІ у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі акта перевірки 30.09.2014 року № 26-57-15-02-10/671 та ст. 126 ПК України було винесені податкові повідомлення-рішення від 16.10.2014 року:

- № , яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10%, що становить 7666,92 грн. за затримку на 27, 26, 23, 19, 19, 16, 14, 11 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 76669,20 грн. за платежем: авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств (т. 1, арк. 11);

- № , яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20%, що становить 13563,85 грн. за затримку на 82, 56, 54, 51, 50, 43 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 67819,25 грн. за платежем: авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств (т. 1, арк. 12).

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з вказаним позовом про їх скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що сплата позивачем авансових внесків з податку на прибуток відбулась вчасно, адже оплата була проведена на рахунок державного казначейства, а тому податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Згідно із п. 57.1 ст. 57 ПК України, у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Податкова декларація та розрахунок щомісячних авансових внесків за базовий звітний (податковий) рік подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року

Так, з матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що, до настання граничних термінів сплати авансового внеску, позивачем були здійсненні банківські операції по сплаті до державного бюджету платежів, згідно наступних платіжних доручень:

- від 18.01.2013 року № 1985 - призначення платежу: 35508039; 11021000; 101 за січень 2013 року в розмірі 14723,00 грн. (т. 1, арк. 22);

- від 19.02.2013 року № 2016 - призначення платежу: 35508039; 11021000; 101 за лютий 2013 року в розмірі 14723,00 грн. (т. 1, арк. 23);

- від 19.02.2013 року № 2017 - призначення платежу: 35508039; 11021000; 101 за 4 квартал 2012 року в розмірі 37375,00 грн. (т. 1, арк. 24);

- від 26.03.2013 року № 2067 - призначення платежу: 35508039; 11021000; 101 за лютий 2013 року в розмірі 14157,00 грн. (т. 1, арк. 25);

- від 17.04.2013 року № 2137 - призначення платежу: 101; 35508039; 11024000 за квітень 2013 року в розмірі 14157,00 грн. (т. 1, арк. 26);

- від 29.05.2013 року № 2175 - призначення платежу: 101; 35508039; 11024000 за травень 2013 року в розмірі 14157,00 грн. (т. 1, арк. 27);

- від 07.06.2013 року № 2198 - призначення платежу: 101; 35508039; 11024000 за червень 2013 року в розмірі 14157,00 грн. (т. 1, арк. 28);

- від 05.07.2013 року № 2271 - призначення платежу: 101; 35508039; 11024000 за червень 2013 року в розмірі 5688,86 грн. (т. 1, арк. 29);

- від 16.07.2013 року № 2299 - призначення платежу: 101; 35508039; 11024000 за липень 2013 року в розмірі 14157,00 грн. (т. 1, арк. 30);

- від 23.01.2014 року № 2560 - призначення платежу: 101; 35508039 за січень 2014 року в розмірі 14157,00 грн. (т. 1, арк. 31);

- від 26.02.2014 № 2588 - призначення платежу: 101; 35508039 за 2014 рік в розмірі 16000,00 грн. (т. 1, арк. 32);

- від 27.02.2014 року № 2587 - призначення платежу: 101; 35508039 за 2013 рік в розмірі 6827,00 грн. (т. 1, арк. 33);

- від 21.03.2014 року № 2606 - призначення платежу: 101; 35508039 за березень 2014 року в розмірі 16000,00 грн. (т. 1, арк. 34);

- від 25.04.2014 року № 2646 - призначення платежу: 101; 35508039 за квітень 2014 року в розмірі 16000,00 грн. (т. 1, арк. 35);

- від 20.05.2014 року № 2648 - призначення платежу: 101; 35508039 за квітень 2014 року в розмірі 16000,00 грн. (т. 1, арк. 36);

- від 20.06.2014 року № 2711 - призначення платежу: 101; 35508039 за травень 2014 року в розмірі 16000,00 грн. (т. 1, арк. 37);

- від 17.07.2014 року № 2770 - призначення платежу: 101; 35508039 за червень 2014 року в розмірі 16000,00 грн. (т. 1, арк. 38).

При цьому, як вбачається з акта перевірки, відповідач вважає, що ТОВ "УКРСКС" порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по авансових внесках з податку на прибуток приватних підприємств.

Однак, суд першої інстанції правомірно прийняв до уваги доводи позивача, що такі висновки ДПІ у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві спричинені змінами бюджетної класифікації, згідно з наказом Міністерства фінансів України від 17.01.2013 № 19 «Про зміни до бюджетної класифікації».

Так, суд першої інстанції обґрунтовано зазначає, що що заповнення з порушеннями поля «призначення платежу» не є підставою вважати платіжне доручення не виконаним, оскільки п. 126.1 ст. 126 ПК України передбачена відповідальність за не сплату узгодженої суми грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом.

Разом з тим, аналіз норм БК України дає підстави для висновку, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами бюджету. Податки і збори (обов'язкові платежі) визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Пунктом 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 № 2346-ІІІ встановлено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Таким чином, колегія суддів в повній мсірі погоджується з висновком суду першої інстанції, ТОВ "УКРСКС" дотримані вимоги податкового законодавства щодо термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по авансових внесках з податку на прибуток приватних підприємств, що підтверджується платіжними дорученнями (т. 1, арк. 22-38), оскільки зазначення у платіжному дорученні «старого» номеру бюджетної класифікації не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми податку у визначений строк та виникнення податкового боргу, а також, як наслідок, для застосування фінансових санкцій і пені.

При цьому, суд першої інстанції правомірно зазначає, що пп. 19-1.1.29 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України в редакції від 04.01.2013 встановлено, що органи державної податкової служби надають інформаційно-довідкові послуги платникам податків з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п.2.4 Наказу ДПА України від 18.07.2005 року №276 "Про затвердження Інструкції про порядок введення органами ДПС оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДПВ України" (діяв з 13.08.2005 по 28.02.2014), інформація про реквізити зазначених рахунків органи ДПС доводять до платників податків шляхом їх розміщення на дошці податкових оголошень, установленій на доступному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу.

Тобто, послуги по наданню інформації щодо внесення змін до бюджетної класифікації по сплаті авансового внеску з податку на прибуток, в даному випадку не були надані відповідачем належним чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача з даного приводу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність податкових повідомлень-рішень, так як сплата позивачем авансових внесків з податку на прибуток відбулась вчасно, адже оплата була проведена на рахунок державного казначейства, а тому у відповідача відсутні підстави для нарахування суми штрафу.

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалась Вищим адміністративним судом України, де вказано, що в силу приписів ПК України податковий орган повинен самостійно зарахувати сплачені кошти на відповідний рахунок.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, недоведена правомірність та обґрунтованість вичинених ним дій з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам справи та вірно застосував законодавство, що регулює ці правовідносини, та позовні вимоги законні обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

При цьому апеляційні скарги не містять посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону. Натомість оскаржувана Постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 21 травня 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.