Справа № 2а-7001/08/1370
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року № 2а-7001/08/1370

об 11 год., 03 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Іскра», представник - Морочинський А.М.
доЛьвівської митниці ДФС, представник - Рибак Н.Я. Головного управління державного казначейства України у Львівській області, представник - не прибув
провизнання протиправним і скасування рішення, стягнення мита

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Іскра» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, Головного управління державного казначейства України у Львівській області в якому із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.05.2009 року просило визнати протиправним і скасувати рішення Львівської митниці про визначення країни походження товару № КП19/52-116 від 05.06.2008 року, стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України на користь ВАТ «Іскра» 10539,61 грн. мита, сплаченого згідно вищевказаного рішення Львівської митниці.

18.05.2015 року ухвалою суду проведено заміну неналежного відповідача на Львівську митницю ДФС.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується з рішенням Львівської митниці від 05.06.2008 року про визначення країни походження товару, оскільки вважає вищевказане рішення таким, що винесене на основі невірного та безпідставного висновку, зробленого відповідачем. У спірному рішенні зазначено, що в акті експертизи від 15.05.08 року № 006-03-01-01608 Э/Ст зафіксовано, що у виробництві «ламп» використовується виключно сировина російського походження та застосовується критерій «П». Водночас, в поданому до митного оформлення сертифікаті форми СТ-1 зазначено критерій достатньої обробки «Д8539», тому на думку відповідача, преференційний сертифікат визнається недійсним, та до товару може бути застосовано режим найбільшого сприяння. Позивач вказує, що зазначений у акті експертизи і сертифікаті форми СТ -1 товар в будь якому випадку підпадає під критерії походження товарів «П» або «Д» і тому, щодо нього обов'язково має бути застосований режим вільної торгівлі. Також позивач просить сягнути незаконно сплачене мито в сумі 10539,1 грн., яке було сплачено при оформленні вантажно митних декларацій № 209000006/8/005354 від 12.06.2008 року та № 209000006/8/005554 від 13.06.2008 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення, докази, просив суд задоволити позов повністю.

Позиція відповідача Львівської митниці ДФС викладена у запереченні на адміністративний позов, у якому відповідач зазначає, що під час ввезення на митну територію України товару «електричні лампи розжарювання потужністю 500Вт» згідно умов зовнішньоекономічного договору від 24.03.2008 року № ІЕ-01/03-08, позивачем представленні акти експертизи від 04.04.2008 року № 006-03-01-01125 Э/Сг та від 15.05.2008 року № 006-03-01-01608 Э/Сг засвідчені уповноваженим органом Російської Федерації - торгово-промисловою палатою Республіки Башкортостан. В акті експертизи, де заявлено критерій походження «Д» експертом зроблено невірний висновок щодо преференційного походження ввезеного товару. До одного і того ж товару «лампи розжарювання електричні Г 230-240-500-3 Е40» застосовано принципово різні критерії походження, при тому що технологія виготовлення та ціна кінцевого товару є визначеними та незмінними, тому зазначений у вищевказаних актах експертизи товар не відповідає вимогам п. 9 Рішення про Правила визначення країни походження товарів, і до нього не може бути застосований режим вільної торгівлі.

Представник відповідача - Львівської митниці ДФС в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, надав суду додаткові пояснення, докази, просив суд в задоволені позову відмовити повністю.

Відповідач - Головне управління державного казначейства України у Львівській області прибуття повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неприбуття не повідомив, заперечення на позовну заяву не подав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

24.03.2008 року укладений контракт ІЕ 01/03-08 між ВАТ «Іскра» м. Львів Україна та ВАТ «Уфимський електроламповий завод - Свэт» м. Уфа, Російська Федерація. Згідно специфікації №1 від 24.03.2008 року до вказаного контракту ВАТ «Іскра» імпортував на митну територію України 29.05.2008 року електричні лампи розжарювання напругою понад 100В (потужність -б 500Вт і напругою 230-240В) Г 230-240-500-3 Е40.

04.05.2008 року Торгово - промисловою палатою Республіки Башкортостан складено акт експертизи від 04.04.2008 року № 006-03-01-01125 Э/Сг. Критерій походження товару «Д8539» - товар підданий достатній обробці/переробці в РФ: лампи розжарювання електричні.

15.05.2008 року Торгово - промисловою палатою Республіки Башкортостан складено акт експертизи № 006-03-01-01608 Э/Сг. Критерій походження товару «П» - товар повністю виготовлений в РФ: лампи розжарювання електричні.

15.08.2008 року Торгово - промисловою палатою Республіки Башкортостан видано Сертифікат про проходження товару форми СТ 1 № RUUA 8006 004054.

06.06.2008 року Торгово - промисловою палатою Республіки Башкортостан виданий взамін СТ 1 № RUUA 8006 004054 сертифікат про проходження товару форми СТ 1 № RUUA 8.

05.06.2008 року Львівська митниця прийняла рішення № КП 19/52-116 про визначення країни походження товару, згідно якого вказала, що представленні позивачем акти експертизи від 04.04.2008 року № 006-03-01-01125 Э/Сг та від 15.05.2008 року № 006-03-01-01608 Э/Сг суперечать один одному та вказують на невірне застосування критерію країни походження товару, що в свою чергу унеможливлює застосування режиму вільної торгівлі на ввезний товар, а тому преференційний сертифікат визнається недійсним.

12.06.2008 року оформлено вантажну митну декларацію № /8/005354 на підставі якої було ввезено товар на загальних підставах.

13.06.2008 року оформлено вантажну митну декларацію № /8/005554 на підставі якої було ввезено товар на загальних підставах.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України (за редакцією станом на 22.05.2008 рік), Рішенням про Правила визначення країни походження товарів від 30.11.2000 які ратифіковано із застереженням Законом № 2735-ІІІ від 20.09.2001 з наступними змінами та доповненнями, Наказом Державної митної служби України «Про затвердження Порядку проведення митними органами перевірки преференційних сертифікатів при ввезенні товарів на митну територію України на умовах угод про вільну торгівлю» від 13.10.2003 року №683.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Законом України № 1125-XIV від 06.10.1999 року ратифіковано Угоду про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994 року в м. Москві та Протокол про внесення змін та доповнень до Угоди про створення зони вільної торгівлі, підписаний 02.04.1999 року між двадцятьма республіками, в тому числі Україною та Російською Федерацією.

Згідно п. 1 Правил країною походження товару вважається держава учасниця вищевказаної Угоди і які знаходяться в торговельному обороті між цими державами, де товар був повністю вироблений чи підданий достатній обробці (переробці).

Повністю виробленими товарами вважаються товари, що виготовлені в даній країні виключно з сировини, вказаної в підпунктах «а»-«к» пункту 2 Правил (корисні копалини, рослини, тварини, вторинна сировина, відходи, лом тощо). Даний критерій позначається буквою «П».

У випадку участі у виробництві товару третіх країн, крім держав - учасниць Угоди про створення зони вільної торгівлі, визначення країни походження товару здійснюється у відповідності з критерієм достатньої обробки/переробки (що має буквене позначення «Д», де після Д вказуються чотири перші знаки коду/товару згідно ТН ЗЕД).

Згідно п. 4 Правил критерії «Д» визначається: зміною товарної позиції за ТН ЗЕД на рівні хоча б одного з перших 4-х знаків, що відбулася в результаті обробки/переробки товару; виконання необхідних умов, виробничих і технологічних операцій, достатніх для того, щоб товар вважався походженням з цієї країни, в якій такі операції мали місце; правилом адвалерної частки, коли вартість використаних матеріалів або додана вартість досягає фіксованої відсоткової частки в ціні кінцевої продукції.

Основним критерієм достатньої обробки/переробки є зміна товарної позиції за ТН ЗЕД кінцевого товару по відношенню до вихідних компонентів на рівні одного з перших 4-х знаків. Він застосовується до всіх товарів, за винятком тих товарів, що включені до Переліку умов, виробничих і технологічних операцій, при виконання яких товар вважається походженням тієї країни, в якій вони мали місце (Додаток 1, до Правил).

Згідно п. 9 Правил товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав-учасниць вищевказаної Угоди, якщо він відповідає критеріям походження, установленим цими Правилами, а також експортується на підставі договору/контракту між резидентом однієї з держав-учасниць Угоди, і резидентом іншої держави-учасниці Угоди і ввозиться з митної території однієї держави-учасниці на митну територію іншої держави-учасниці Угоди.

Перевірка зазначених критеріїв здійснюється митними органами на підставі: акта експертизи, виданого торгово-промисловою палатою країни відправлення; документів про походження сировини, використаної під час виготовлення товарів (країна походження, вартість, код товару згідно ТНЗЕД); документів про калькуляцію собівартості продукції, на підставі яких торгово-промисловою палатою було визначено частку вартості імпортної сировини у загальній вартості продукції; інформації про технологічний процес виготовлення продукції.

Згідно п. 16 Правил у разі виникнення сумнівів щодо бездоганності сертифіката чи відомостей, що містяться в ньому, митний орган країни ввозу товару може звернутися до уповноваженого органу, що засвідчив сертифікат, чи до компетентних органів країни походження товару з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнюючі відомості.

Згідно ст. 276 Митного кодексу України, країна походження товару визначається з метою застосування тарифних та нетарифних заходів регулювання ввезення товару на митну територію України та вивезення товару з цієї території, а також забезпечення обліку товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Згідно ч. 2 ст. 277 цього ж кодексу, країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 282 цього ж кодексу, для підтвердження походження товару митний орган у передбачених законом випадках має право вимагати подання сертифіката про походження такого товару.

Згідно п. 1, ч. 2, ст. 283 цього ж кодексу, у разі ввезення товару на митну територію України сертифікат про походження товару подається обов'язково на товари, що походять з країн, яким Україна надає преференції за Митним тарифом України

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються подання чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.01.2015 року по даній справі встановлено наступне:

Вказані акти експертиз оформлені на різні (окремі) поставки товару хоча і в межах одного контракту, суди попередніх інстанцій фактично виходили не з тлумачення конфліктних норм права - пунктів 1-5 зазначених Правил визначення країни походження товарів, а лише з установлених актами експертиз висновків про віднесення одного і того ж товару до двох різних критеріїв походження товару (повністю вироблений або зазнав достатньої переробки), та, без врахування того, що обидва критерії, які встановлено Актами експертиз, є достатніми підставами для застосування режиму вільної торгівлі.

Згідно п. 10 Правил визначення країни походження товарів, сертифікат оформляється про проходження товару оформляється, як правило, на кожну окрему поставку товару, що здійснюється одним чи декількома транспортними засобами тому самому одержувачу вантажу від того самого відправника вантажу.

На одну поставку по вищевказаному контракту ТПП Республіки Башкортостан РФ був наданий один акт експертизи від 04.04.2008 року № 006-03-01-01125 Э/Сг із зазначенням критерію походження товару «Д8539» - товар підданий достатній обробці/переробці в РФ: лампи розжарювання електричні для оформлення сертифікату походження товару форми СТ-1 RUUA 8006 002707 від 04.04.2008 року.

На другу поставку по вищевказаному контракту ТПП Республіки Башкортостан РФ був наданий акт експертизи від 15.05.2008 року № 006-03-01-01608 Э/Сг із зазначенням критерію походження «П» - товар повністю виготовлений в РФ: лампи розжарювання електричні, для оформлення сертифікату походження товару форми СТ-1 RUUA 8006 004054 від 15.05.2008 року, в якому зазначено критерій проходження товару «Д8539» - товар підданий достатній обробці/переробці в РФ.

На підставі викладеного вбачається, що вищевказані акти експертиз надані для оформлення різних сертифікатів походження і мають відношення до різних поставок товару, хоча найменування товару однакове, тому відповідач безпідставно застосовує порівняння вищевказаних актів експертиз. Зазначений у всіх вищевказаних актах експертизи і сертифікатах форми СТ - 1 товар підпадає під критерії походження товарів «П» або «Д» і тому, щодо нього обов'язково має бути застосований режим вільної торгівлі.

Судом частково враховуються обґрунтування позовних вимог позивача, а саме лише в частині визнання протиправними і скасування рішення Львівської митниці про визначення країни походження товару № КП 19/52-116 від 05.06.2008 року, оскільки зазначені критерії походження товару в актах експертизи є достатньою підставою для застосування режиму вільної торгівлі, тому позивачем виконано всі вимоги для підтвердження країни походження товару передбаченого вищевказаними Правилами.

Вказані обставини відповідачем на новому розгляді не спростовані жодними належними та допустимими доказами.

З цих же підстав судом не враховуються заперечення відповідача в цій частині, оскільки у разі виникнення сумнівів щодо бездоганності сертифіката чи відомостей, що містяться в ньому, митний орган країни ввозу товару може звернутися до уповноваженого органу, що засвідчив сертифікат, чи до компетентних органів країни походження товару з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнюючі відомості. Відповідач не звертався до компетентних органів країни походження товару з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнюючі відомості, відтак сумніви митного органу щодо бездоганності сертифіката чи відомостей, що містяться в ньому є непідтвердженими та неперевіреними у встановленому порядку.

Судом не враховуються обґрунтування позовних вимог позивача в частині стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у Львівській області 10539,61 грн. мита, сплаченого згідно вищезазначеного рішення Львівської митниці, оскільки згідно п. 1, Розділу ІІІ Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами» № 618 від 20.07.2007 року, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Позивач з відповідною заявою до органу яким здійснювалось оформлення митної декларації не звертався.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем частково переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме в частині визнання протиправними і скасувати рішення Львівської митниці про визначення країни походження товару № КП 19/52-116 від 05.06.2008 року.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить присудити з Державного бюджету України на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити частково.

2. Визнати протиправними і скасувати рішення Львівської митниці про визначення країни походження товару № КП 19/52-116 від 05.06.2008 року.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Іскра» (, вул. Вулецька, 14, м. Львів) 137,22 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 25.05.2015 року.

Суддя Гавдик З.В.