Справа № 2а-/0370/2682/11
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 р. Справа № 147186/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Глушка І.В., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2011 року у справі за позовом Любомльського міжрайонного прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області до Приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Любомльський міжрайонний прокурор Волинської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області з позовом до ПрАТ «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство», яким просив стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з 25.04.2011 року до 29.09.2011 року в загальній сумі 6072,78 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2011 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що відповідач зобов'язаний відшкодувати 100% сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених його колишнім працівникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, однак всупереч вимогам законодавства не зробив цього,а також не надав доказів, які б спростовували доводи позивача. Отже, сума витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 25.04.2011 року до 29.09.2011 року, яка відповідачем не погашена, становить 6072,78 грн. і підлягає стягненню за рішенням суду.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ПрАТ «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» не є правонаступником Любомльського виробничого об'єднання «Сільгосптехніка» та Любомльського ремонтно-транспортного підприємства, де працювали ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ПрАТ «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» відповідно до ст. ст. 14, 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зареєстроване як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах із шкідливими умовами праці за списком 1 та 2 виробництв та професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також до 2000 року врегульовано порядок внесення товариствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривало витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пп. пп. «б»-«з» цієї статті.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.02.2000 року порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пенсій змінено. Врегульовано порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій шляхом введення окремого виду збору на обов'язкове державне пенсійне страхування Законом України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким передбачено, що платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування повинні сплачувати такий збір у розмірах, встановлених статтею 4 цього Закону.

Згідно з нормами Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форми власності повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пп. пп. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663, затверджено «Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», розроблену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначає процедуру добровільної участі осіб у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування товариствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Зазначеною Інструкцією, зокрема, встановлено обов'язок підприємств здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та порядок відшкодування.

Пунктом 6.4 цієї Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються товариствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п. 6.8 Інструкції товариства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Частина друга вказаного пункту Інструкції передбачає, що у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та інші), органи Пенсійного фонду повідомляють про це товариства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Таким чином, обов'язок страхувальника відшкодувати витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, виникає лише після отримання ним від органів Пенсійного фонду розрахунків цих витрат, в яких визначено суми відшкодування.

Як встановив суд, Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області у встановленому законодавством порядку та у визначені строки направляло ПрАТ «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство», зокрема, у зв'язку із зміною розміру пенсій з 01.04.2011 року розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з квітня 2011 року.

Заборгованість відповідача підтверджується наданими позивачем доказами, які досліджені судом, а саме розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, розрахунком суми відшкодування та витягом з особового рахунку відповідача.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними і не бере до уваги доводів відповідача про те, що ПрАТ «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» не є правонаступником Любомльського виробничого об'єднання «Сільгосптехніка» та Любомльського ремонтно-транспортного підприємства, де працювали ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з таких підстав.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії витягу із Статуту ПрАТ «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство», підприємство засноване відповідно до рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області від 27.02.1996 року № 120 шляхом перетворення Любомльського ремонтно-транспортного підприємства у відкрите акціонерне товариство.

Також в довідці від 08.07.2010 року № 133 саме ПрАТ «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» зазначає, що Любомльське районне об'єднання «Сільгосптехніка» з 31.03.1986 року було перейменоване у Любомльське ремонтно-транспортне підприємство згідно з наказом від 21.03.1986 року № 16, а на підставі наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області від 27.02.1996 року № 120 Любомльське ремонтно-транспортне підприємство було перетворене у ВАТ «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство». Також відповідно до норм Закону України «Про акціонерні товариства» загальними зборами акціонерів ВАТ «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» від 23.04.2010 року змінено тип товариства з відкритого акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство.

Крім того, відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій уточнюючих довідок, які підтверджують особливий характер роботи і умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дані довідки видані ПрАТ «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство».

В свою чергу, механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника встановлений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за № 1231/13105.

Таким чином, на думку колегії суддів, зазначені вище обставини та документи підтверджують факт правонаступництва ПрАТ «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» щодо прав та обов'язків Любомльського виробничого об'єднання «Сільгосптехніка» та Любомльського ремонтно-транспортного підприємства, в тому числі і в питаннях трудового та спеціального стажу працівників цих підприємств, тому спірні витрати з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з 25.04.2011 року до 29.09.2011 року в сумі 6072,78 грн. підлягають стягненню саме з ПрАТ «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство».

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2011 року у справі № 2а-2682/11/0370 за позовом Любомльського міжрайонного прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області до Приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» про стягнення коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді І.В. Глушко

Л.Я. Гудим