Справа № 817/1132/14
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1132/14

18 травня 2015 року 15год. 55хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. за участю секретаря судового засідання Школяр О.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Кулик В.А., Дворак Л.В., Лавренчук І.Я., Воробйов Ю.Л.,

відповідача 1: представник Медведєва Н.Й.,

відповідача 2: представник Середа О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Комунального підприємства "Міськсвітло"

до Гощанської об`єднаної державної фінансової інспекції, Державної фінансової інспекції у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування вимог , -
ВСТАНОВИВ :

Комунальне підприємство «Міськсвітло» звернулося до суду з позовом до Гощанської об'єднаної державної фінансової інспекції, Державної фінансової інспекції у Рівненській області про визнання протиправними та скасування вимоги №130-13/347 від 27.03.2014 року.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві. В обґрунтування позову зазначили, що порушення, викладені в акті ревізії, за результатами якої прийнято оспорювану вимогу, не відповідають дійсності та суперечать фактичним обставинам. Так, представники позивача вказали, що завищення вартості послуг, завдання матеріальної шкоди (збитків) УЖКГ, внесення недостовірних даних в акти виконаних робіт за лютий 2011 року не було. Перевіряючими не прийнято до уваги, що акти та кошториси для УЖКГ складалися на підставі кошторисних призначень згідно з договорами про закупівлю послуг, а УЖКГ як розпорядник бюджетних коштів бере бюджетні зобов'язання та здійснює платежі тільки в межах бюджетних асигнувань. Також зазначив, що відповідачем не прийнято до уваги весь перелік подорожніх листів, відомостей використання транспорту, розрахунок ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго» за січень 2011 року. Пояснили, що сплачували рахунки на підставі укладених договорів та виставлених рахунків. З таких підстав просили суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, подали письмові заперечення на позовну заяву (том 1 а.с.138-144, том 2 а.с.14-21). В обґрунтування заперечень пояснили, що Гощанською ОДФІ проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Міськсвітло» за період з 01.07.2009 року по 30.12.2013 року, за результатами якої складено акт від 14.02.2014 року за №130-16/2. Зазначили, що позивачем завищено вартість наданих для УЖКГ послуг в сумі 38984,48 грн., при цьому внаслідок надання в період з 2012 по 2012 роки послуг з освітлення м.Рівне для УЖКГ за заниженою вартістю, КП «Міськсвітло» втрачено доходів на загальну суму 99663,88 грн. Стверджували, що позивач з УЖКГ не прийнято до уваги, що обсяги послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків. Також ревізією встановлено, що позивачем за грудень 2011, січень-лютий 2012 року, грудень 2012 року та січень-лютий 2013 року до актів виконаних робіт включено завищену кількість відпрацьованих транспортом машино-годин, що призвело до завищення вартості наданих для УЖКГ послуг в сумі 18408,47 грн. Крім того, вказали, що позивачем надано для УЖКГ до оплати на 56718 кВт/год. більше, ніж фактично використано згідно з рахунками «Рівнеобленерго», надано до оплати акти виконаних робіт для УЖКГ по завищених цінах, що призвело до завищення вартості наданих для УЖКГ послуг з електропостачання на суму 12985,03 грн. Також зазначили, що ревізією встановлено завищення вартості виконаних робіт по капітальному ремонту зовнішнього освітлення мікрорайону Червоні Гори в м.Рівне. та для ЖКП «Промислове», ЖКП «Перспективне», ЖКП «Центральне», ЖКП «Покровське» та ЖКП «Галицьке». За таких обставин, просили в задоволенні позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.1.2.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції в Рівненській області на ІV квартал 2013 року на підставі направлення на проведення ревізії від 16.12.2013 року №93, посадовою особою Гощанської ОДФІ проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Міськсвітло» Рівненської міської ради за період з 01.07.2009 року по 30.12.2013 року, за результатами якої складено акт ревізії №130-16/2 від 14.02.2014 року (том 1 а.с.150-176).

Не погодившись з актом ревізії, позивач подав на нього заперечення (том 1 а.с.177-190), які не були прийняті відповідачем, про що свідчать висновки на заперечення до акта ревізії, затверджені 26.03.2014 року начальником Гощанської ОДФІ том 1 а.с.191-207).

27.03.2014 року Гощанською ОДФІ прийнято вимогу про усунення виявлених ревізією порушень фінансової дисципліни №130-13/347 (том 1 а.с.8-11), в якій КП «Міськсвітло» пред'явлено наступні вимоги:

1. опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, розглянувши питання про притягнення до відповідальності посадових осіб, у тому числі шляхом звільнення винних посадових осіб, які допустили порушення.

2. Повернути для УЖКГ зайво оплачені кошти в сумі 38984,48 грн.

3. Стягнути з УЖКГ кошти в сумі 99663,88 грн. У випадку неможливості стягнення коштів з УЖКГ відшкодувати збитки за рахунок винних у порядку та розмірі, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України.

4. Повернути для УЖКГ зайво отримані кошти в сумі 18408,47 грн.

5. Повернути для УЖКГ зайво отримані кошти в сумі 15366 грн.

6. Повернути для УЖКГ зайво отримані кошти в сумі 12985,03 грн.

7. Повернути для УЖКГ зайво отримані кошти в сумі 15560 грн.

8. Повернути зайво отримані кошти для ЖКП «Галицьке» на суму 302,40 грн., ЖКП «Перспективне» на суму 272,40 грн., ЖКП «Промислове» на суму 765,60 грн., ЖКП «Центральне» на суму 1186,80 грн. та ЖКП «Покровське» на суму 3305,98 грн. - всього на суму 5833,18 грн.

27.05.2015 судом з метою з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі економіки, які в силу їх специфічного характеру, не можуть бути з'ясовані судом на основі чинного законодавства було призначено у справі судову економічну експертизу.

02.04.2015 до Рівненського окружного адміністративного суду суді надійшов висновок Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 7626 від 19.03.2015 (а.с. 46-53).

Надаючи правову оцінку вимогам Гощанської ОДФІ №130-13/347 від 27.03.2014 року, суд виходить з такого.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України №499/2011 від 23.04.2011 року (далі Положення), Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення, Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що Держфінінспекція України має право звернутись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" № 2939-ХІІ від 26.01.1993, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Окрім цього, відповідно до пункту 49 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №550 від 20.04.2006 року (далі - Порядок №550), у разі коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, орган служби ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

Згідно з пунктом 50 Порядку №550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Між тим, пункт 49 Порядку №550 передбачає конкретний порядок пред'явлення цивільних позовів, а саме: до винних працівників об'єкта контролю.

Таким чином, встановивши, що державному підприємству завдано шкоду, Держфінінспекція ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

При цьому, суд звертає увагу, що приписи зазначених норм матеріального права не наділяють суб'єкта владних повноважень правами щодо спонукання господарюючого суб'єкта на стягнення коштів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і в цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Наведене свідчить про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки

Як свідчить зміст вимоги №130-13/347 від 27.03.2014 року, вона вказує на виявлені збитки та їх розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 10.02.2015 року у справі №21-632а14 від 20.01.2015 року у справі №21-603а14, від 07.10.2014 року у справі №21-368а14, від 18.09.2014 року №21-332а14.

В силу вимог ч.1 ст.244-2 КАС України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляд обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що правові підставі для скасування вимог Гощанської ОДФІ №130-13/347 від 27.03.2014 року у суду відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вимоги позивача безпідставні та необґрунтовані, а тому не підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин, позивачу - Комунальному підприємству "Міськсвітло" слід повернути судовий збір в сумі 340,52 грн. сплачений 14.04.2014 згідно платіжного доручення №262 від 14.04.2014.

Оригінал документу про сплату судового збору знаходиться в матеріалах адміністративної справи.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства "Міськсвітло" до Гощанської об`єднаної державної фінансової інспекції, Державної фінансової інспекцій у Рівненській області про визнання протиправними та скасування вимог відмовити.

Присудити на користь позивача Комунального підприємства "Міськсвітло" із державного бюджету України судовий збір у розмірі 340,52 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.