Справа № П/811/1133/15
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Справа № П/811/1133/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петренко О.С.

за участю секретаря судового засідання -Таранухи Т.М.

представника позивача - Пономарьов М.В.,

представника відповідача 1 - Брушнецької В.І.,

представника відповідача 2 - Брушнецької В.І., Замороз С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Фермерського господарства "Братерське"

до відповідача-1: Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

до відповідача-2: Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправними рішень і бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Братерське" (далі - позивач, ФГ "Братерське") звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - відповідач-1) та Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач-2) з наступними позовними вимогами:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Долинської ОДПІ Міндоходів у Кіровоградській області від 13.02.2015 року №165 про відмову у реєстрації ФГ "Братерське" платником єдиного податку IV групи на 2015 рік;

2) визнати протиправним та скасувати рішення Долинської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 12.03.2015 року №257 та рішення від 31.03.2015 року № 1624/10/11-06-15-00 про відмову у реєстрації ФГ "Братерське" платником єдиного податку IV групи на 2015 рік;

3) визнати протиправною бездіяльність Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області та Долинської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області щодо не реєстрації ФГ "Братерське" платником єдиного податку IV групи на 2015 рік та зобов'язати Долинську ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області та Долинську ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області повторно розглянути подані ФГ "Братерське" декларації та розрахунки за результатами розгляду яких зареєструвати ФГ "Братерське" платником єдиного податку IV групи на 2015 рік та видати ФГ "Братерське" довідку про надання статусу платника єдиного податку IV групи на 2015 рік;

4) визнати протиправними та скасувати рішення Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 05.02.2015 року №139 та №163 від 12.02.2015 року про відмову у реєстрації ФГ "Братерське" платником податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування з 01.03.2015 року;

5) визнати протиправною бездіяльність Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області та Долинської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області щодо не реєстрації позивача платником податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування з 01.03.2015 року та зобов'язати Долинську ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області та Долинську ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області повторно розглянути подані ФГ "Братерське" заяви форми 1-РС від 02.02.2015 року та від 09.02.2015 року, разом з додатками та іншими наявними документами, зібраними відповідачами в процесі прийняття оскаржуваних рішень та повторно вирішити питання про реєстрацію платником податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування ФГ "Братерське" з 01.03.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що дії відповідачів щодо відмови у реєстрації позивача платником єдиного податку IV групи на 2015 рік та бездіяльність відповідачів у надані позивачу статусу платника ПДВ спеціального режиму оподаткування з 01.03.2015 року є протиправними, незаконними, та такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях, а як наслідок порушують права позивача, суперечать діючому законодавству.

Представники відповідачів у письмових поясненнях проти позову заперечували, зазначивши, що посадові особи податкового органу діяли з урахуванням законодавства України.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 21.05.2015 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 26.05.2015 р., про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Фермерське господарство "Братерське" зареєстровано в якості суб'єкта господарювання 21.01.2014 року. Вид діяльності за КВЕД: вирощування зернових культур (а.с. 100-104).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що з метою отримання статусу платника податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування, ФГ "Братерське" звернулося до податкового органу з заявою про реєстрацією 02.02.2015 року ( а.с. 82-88).

Компаніївським відділенням Долинської ОДПІ було направлено запити до відділу Держземагенства у Компаніївському районі №112/10/1500 від 02.02.2015 року та Червоновершківської сільської ради №115/10/1500. Крім того, податковим органом направлено службовий лист до податкової міліції №114 від 02.02.2015 року.

Згідно отриманої відповіді Червоновершківської сільської ради від 05.02.2015 року №0705/52, встановлено, що ФГ "Братерське" орендує з 01.01.2015 року земельний пай площею 5,95 га у орендодавця ОСОБА_4 (а.с.107).

Листом - інформацією Червоновершківської сільської ради від 12.03.2015 року за № 07-05/106, повідомлено, що земельна ділянка ОСОБА_4 з 01.06.2014 року знаходиться в оренді СФГ Целіщева О.О., а з 01.10.2014 року в оренді ФГ "Братерське" (а.с. 108).

Відповідно до листа відділу Держземагенства у Компаніївському районі вих. №522/10/01-11 від 13.02.2015 року повідомлено, що згідно форми 6-зем станом на 01.01.2015 року ФГ "Братерське" використовує земельну ділянку площею 5,95 га ріллі (а.с.106).

Відповідачем - 1 листом №139 від 05.02.2015 року повідомлено позивача, що згідно пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 та п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України ФГ "Братерське" не відповідає критеріям платника податку на додану вартість, як суб'єкт спеціального режиму оподаткування (а.с.11).

ФГ "Братерське" повторно подано заяву про реєстрацію платником ПДВ спеціального режиму 09.02.2015 року (а.с.89-96).

Відповідачем -1, листом за вих.№163 від 12.02.2015 року повідомлено голову ФГ "Братерське", що згідно пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 та п. 209.6 ст.209 Податкового кодексу України ФГ "Братерське" не відповідає критеріям платника податку на додану вартість, як суб'єкт спеціального режиму оподаткування (а.с.12).

Позивачем 12.02.2015 року електронними засобами зв'язку надіслано податкову декларацію з ФСП на 2015 рік № від 12.02.2015 року (а.с.20-22).

Відповідачем - 1, за результатами розгляду податкової декларації № від 12.02.2015року, листом №165 від 13.02.2015 року повідомлено, що ФГ "Братерське" не відповідає вимогам, зазначеним в пп.291.4.4 п.291.4 ст.291 розділу XIV Податкового кодексу України та зобов'язано перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування (а.с.73).

В судовому засіданні представник відповідачів пояснив, що однією з підстав для відмови в реєстрації платника єдиного податку IV групи була інформація, викладена у службовому листі податкової міліції №352/11-23-07-04 від 11.02.2015 року, відповідно до якої ФГ "Братерське" у 2014 році не мало можливості виростити власну продукцію, тому що земельна ділянка зареєстрована з 01.10.2014 року (а.с.70,71).

ФГ "Братерське" 17.02.2015 року електронною поштою направлено податкову декларацію ФСП № на 2015 рік (а.с.145).

Представник відповідачів в судовому засіданні пояснив, що вказаній звітності присвоєно статус "Історія подання".

20.02.2015 року позивачем подано податкову декларацію фіксованого сільськогосподарського підприємства № (а.с.115-117,146-147).

18.02.2015 року позивачем до Компаніївського відділення Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області подано заяву та відповідний пакет документів, з метою отримання платника єдиного податку IV групи (а.с.23).

Листом від 12.03.2015року за вих.№ 257 відповідачем-2 повідомлено позивача про те, що ФГ "Братерське" не відповідає вимогам зазначеним у п.291.4.4 ст.291 Податкового кодексу України щодо платників спрощеної системи оподаткування обліку та звітності, а також справляння єдиного податку IV групи - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75%. Тому позивачу в 2015 році зобов'язано обрати іншу систему оподаткування - загальну або спрощену (3 група).

31 березня 2015 року відповідачем-2 на адресу ФГ "Братерське" направлено лист за вих. №1624/10/11-06-15-00, відповідно до змісту якого, позивачу відмовлено в реєстрації платником єдиного податку IV групи. При цьому позивачу повідомлено, що вказаним листом скасовано лист №257 від 12.03.2015 року (а.с.39).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що оскаржувані рішення підписані не уповноваженими особами.

Матеріалами справи встановлено, що листи за вих. № 165 від 13.02.2015 року та за вих. № 163 від 12.02.2015 року направлені на адресу ФГ "Братерське" за підписом в.о. заступника начальника, начальника Компаніївського відділення Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області Ю.М. Когадько (а.с.10,12)

Згідно з наказом №10-в від 04.02.2015 року "Про надання відпустки Біденко Л.Я.", Біденко Л.Я. - заступнику начальника - начальнику Компаніївського відділення Долинської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області надано відпустку (а.с.60).

Відповідно до п. 2 наказу №31 від 23.01.2014 року "Про розподіл обов'язків між керівництвом Долинської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області", встановлено заміну на період відсутності керівництва Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області, зокрема: замість Біденко Л.Я. - Когадько Ю.М. (а.с.61-63).

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в.о. заступника начальника, начальника Компаніївського відділення Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області Ю.М. Когадько, підписуючи вказані вище листи, діяв в межах посадових обов'язків, замінюючи на час відпустки начальника Компаніївського відділення Долинської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області.

Судом встановлено, що рішення про відмову позивачеві у реєстрації його платником єдиного податку IV групи від 31.03.2015 р. №1624/10/11-06-15-00 складено за підписом в.о. начальника Долинської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області О.В. Ткаченко (а.с.39).

Так, в судовому засіданні встановлено, що у період з 01.09.2014 року по 11.11.2014 року владні повноваження у сфері оподаткування виконувало Компаніївське відділення Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області. З 11.11.2014 року - Компаніївське відділення Долинської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області (а.с.113).

Згідно з п.14 "Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади", затвердженого Постановою КМУ від 20.11.2011 року №1074, право підписувати документи щодо здійснення повноважень та виконання функцій з формування і реалізації державної політики у визначеній Кабінетом Міністрів України сфері до дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України, зазначеним у пункті 13 цього Порядку, має керівник органу виконавчої влади, що припиняється (у разі його звільнення - заступник такого керівника), а після зазначеного дня - керівник утвореного органу виконавчої влади або органу виконавчої влади, до якого перейшли права та обов'язки органу виконавчої влади, що припиняється.

Відповідно до наказу №1230-0 від 04.11.2014 року "Про призначення Ткаченко О.В.", Ткаченко Олену В'ячеславівну призначено на посаду першого заступника начальника Долинської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області (а.с.64).

З огляду на викладені обставин, суд приходить до висновку, що Ткаченко О.В. мала право підписувати рішення про відмову у реєстрації позивача платником єдиного податку IV групи від 31.03.2015 р. №1624/10/11-06-15-00.

Відповідно до вимог п.299.5 ст. 299 Податкового кодексу України (далі ПК України), у разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов'язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб'єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб'єктом господарювання у встановленому порядку.

Дослідивши зміст листа від 13.02.2015 року №165 встановлено, що податковим органом повідомлено позивача про те, що він не відповідає вимогам, зазначеним у пп.291.4.4 п.291.4 ст.291 розділу XIV Податкового кодексу України (а.с.10), що в розумінні п.299.5 ст.299 Податкового кодексу України не є вмотивованою відмовою, яку суб'єкт господарювання може оскаржити в судовому порядку.

В судовому засіданні представник відповідачів пояснив, що Компаніївським відділенням Долинської ОДПІ 12.03.2015 року готувався лист №257. В зв'язку з надходженням від відділу Держземагенства відповіді 13.03.2015 року, лист №257 було завершено 13.03.2015 року, при цьому, датування листа №257 саме "12.03.2015 року" є механічною помилкою.

Як випливає зі змісту статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, у контексті наведених приписів, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи за до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Лист від 12.03.2015 року № 257 є таким, що скасований листом відповідача - 2 від 31.03.2015 року за № 1624/10/11-06-15-00 (а.с.39), тому, відповідно ст.ст.2,3,6 КАС України, не може порушувати права, свободи та інтереси суб'єкт господарювання, а тому предмет позову в даній частині відсутній.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Щодо рішення про відмову у реєстрації платником єдиного податку IV групи від 31.03.2015 року №1624/10/11-06-15-00 суд приходить до наступних висновків.

Представник відповідачів в судовому засіданні пояснив, фермерським господарством подано неповний пакет документів, передбаченого п.п.298.8.1 п.298.8 ст.298 Податкового Кодексу України.

Відповідно до п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: - загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); - звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки; - розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику; - відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

В судовому засіданні представники відповідачів не зазначили які саме документи не були подані позивачем при зверненні, також це не відображено у листі відмові від 31.03.2015 року за №1624/10/11-06-15-00, а тому знайшов підтвердження той факт, що позивачем в установлені строки було подано звітність визначену у п.п. 298.8.1 п. 298.8. ст. 298 ПК України у повному обсязі. До того ж необхідно зазначити, що звітність прийнята контролюючим органом у повному обсязі та жодного повідомлення про відмову у прийнятті звітності, як того вимагає п.п.49.9.2 п.49.9 ст.49 ПК України, з боку контролюючого органу позивачу не надсилалось.

Відповідачами єдиною підставою для відмови у переходу позивача на спрощену систему оподаткування та звітності з єдиного податку четвертої групи у 2015 році було визначено відсутність власності вирощеної та реалізованої продукції.

Відповідно до п.п. 4 п.291.4 ст.291 ПК України, до платників єдиного податку, які відносяться до четвертої групи, належать сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Згідно п.209.1 та п.209.6 ст.209 ПК України, резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування. Сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Ця норма діє з урахуванням того, що:

а) для новоутвореного сільськогосподарського підприємства, зареєстрованого як суб'єкт господарювання, який провадить господарську діяльність менше ніж 12 календарних місяців, така питома вага сільськогосподарських товарів/послуг розраховується за наслідками кожного окремого звітного податкового періоду;

б) з метою розрахунку такої питомої ваги до складу основної діяльності сільськогосподарського підприємства не включаються оподатковувані операції з постачання основних фондів, що перебували у складі його основних фондів не менше ніж 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, якщо такі операції не були постійними і не становили окремої підприємницької діяльності.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Для перерахування суми податку із рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на спеціальний рахунок платника в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку на спеціальний рахунок платника в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Аналізуючи наведені правові норми, суд приходить до висновку, що спеціальний режим оподаткування та перехід на єдиний податок, який відноситься до четвертої групи може бути обраний підприємством, яке провадить сільськогосподарську діяльність та відповідає вищезазначеним критеріям.

Вказані порушення, на думку податкового органу полягають у тому, що виробництво позивачем продукції відбувалось на земельних ділянках, використання яких не ґрунтувалось на правових підставах, внаслідок відсутності державної реєстрації договору оренди, у зв'язку із чим питома вага продукції, виготовленої на землях, договори оренди яких посвідчені у відповідності до вимог законодавства, менша 75 %, що виключає можливість використання господарюючим суб'єктом спеціального режиму оподаткування.

Зі змісту наведеної норми випливає, що кваліфікаційною вимогою для особи, яка претендує на набуття статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку, є частка сільськогосподарського товаровиробництва, яка повинна перевищувати 75 % загального обсягу доходу суб'єкта господарювання. При цьому господарюючий суб'єкт повинен підтвердити дотримання критерію щодо мінімальної частки сільськогосподарського товаровиробництва. Для визначення зазначеної частки враховується дохід від операцій з сільськогосподарською продукцією.

Відповідно до приписів Закону України "Про фіксований сільськогосподарський податок" та Податкового кодексу України для цілей справляння фіксованого сільськогосподарського податку землі, що використовуються сільськогосподарським товаровиробником для виробництва продукції рослинництва, повинні знаходитися у власності чи користуванні такого виробника. Разом з тим законодавчо не встановлено вимоги про мінімальну кількість земельних ділянок, які належать на праві власності чи знаходяться в користуванні платника фіксованого сільськогосподарського податку. Водночас Закон не деталізує вимог до правового статусу, відповідно до якого у особи виникає право користування земельною ділянкою, на якій розташовані сільськогосподарські угіддя, а також до правовстановлюючих документів, якими підтверджуються відповідні права на земельні ділянки.

Отже, за таких обставин будь-яке право користування земельною ділянкою, на якій розташовані сільськогосподарські угіддя, хоч би з яких підстав не виникало таке право, є належним для підтвердження частки сільськогосподарського товаровиробництва для цілей справляння фіксованого сільськогосподарського податку.

При цьому як підтверджується матеріалами справи, факт користування земельними ділянками для здійснення виробництва сільськогосподарської продукції підтверджений витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, договором оренди земельної частки(паю).

Також необхідно зазначити, що, відповідно до статистичного звіту № 29-сг "Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду" на 1 грудня 2014 року, позивач зазначив уточнену посівну площу 5,94 га та одержано врожаю 167,4 ц. (а.с. 129-132).

Слід зазначити, що ФГ "Братерське" подавало до відповідача 2, прийнята останнім, податкову декларацію з податку на прибуток підприємства, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2014 рік ( 100%- частка сільськогосподарського товаробництва за попередній податковий рік) та відомості про наявність земельних ділянок ( а.с. 65-69).

Крім того, недотримання норм земельного законодавства щодо реєстрації права оренди земельних ділянок не може бути перешкодою для кваліфікації сільськогосподарських угідь як таких, що знаходяться у користуванні товаровиробника для цілей справляння фіксованого сільськогосподарського податку.

У свою чергу Податковий кодекс України не зводить користування сільськогосподарськими угіддями лише до виникнення права оренди на відповідні земельні ділянки. Відповідно, зареєстрований належним чином договір оренди не може вважатися єдиним обов'язковим документом, що підтверджує правомірність перебування особи у статусі платника фіксованого сільськогосподарського податку. Відтак, дефекти оформлення відповідного договору не можуть впливати на правильність врахування доходів від реалізації продукції рослинництва при розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва.

За таких обставин продукція, вирощена на орендованій земельній ділянці є сільськогосподарською продукцією в розумінні глави 2 розділу XIV Податкового кодексу України незалежно від того, чи зареєстровані належним чином договори оренди такої ділянки.

У зв'язку із тим, що п.209.6 ст.209 та п.п. 4 п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України не ставить право платника на застосування спеціального режиму оподаткування та єдиного податку, які відносяться до четвертої групи у залежність від дотримання ним вимог цивільного та земельного законодавства.

Згідно із п.291.5 прим.1 ст.291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи:

- суб'єкти господарювання, у яких понад 50 відсотків доходу, отриманого від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, становить дохід від реалізації декоративних рослин (за винятком зрізаних квітів, вирощених на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, та продуктів їх переробки), диких тварин і птахів, хутряних виробів і хутра (крім хутрової сировини);суб'єкти господарювання, що провадять діяльність з виробництва підакцизних товарів, крім виноматеріалів виноградних (коди згідно з УКТ ЗЕД 2204 29 - 2204 30), вироблених на підприємствах первинного виноробства для підприємств вторинного виноробства, які використовують такі виноматеріали для виробництва готової продукції;

- суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Суд звертає увагу на те, що у позивача відсутні умови визначені п.291.5 -1 ст. 291 Податкового кодексу України, які б перешкоджали йому бути платником єдиного податку четвертої групи.

Враховуючи той факт, що під час розгляду справи встановлено, що позивачем було вирощено та реалізовано продукцію саме власного виробництва, питома вага реалізації якої складає 100 % за попередній звітний період, суд дійшов висновку, що позивач відповідає вимогам вказаної норми п.п. 291.4.4. п.291.4 ст. 291 ПК України.

Отже суд зазначає, що у позивача відсутні будь-які інші обставини, які б перешкоджали йому бути платником єдиного податку четвертої групи у 2015 році та застосування спеціального режиму оподаткування.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у частині визнання протиправним та скасувати рішення Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області № 1624/10/11-06-15-00 від 31.03.2015 року про відмову у реєстрації фермерського господарства "Братерське" платником єдиного податку IV групи на 2015 рік.

Стосовно листів Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області №139 від 05.02.2015 року та №163 від 12.02.2015 року, суд зазначає наступне.

Вказані листи не містять вмотивованої відмови щодо реєстрації позивача платником податку на додану вартість спеціального режиму, а являють собою роз'яснення щодо невідповідності позивача вимогам пп.14.1.235 п.14.1 ст. 14 та п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України, тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

Але необхідно зазначити, що у заявах фермерського господарства "Братерське" про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість форми 1-РС від 02.02.2015 року та від 09.02.2015 року у результатах обробки реєстраційної заяви вказано - відмовлено в реєстрації згідно п.п.14.1.235 п.14.1 ст.14 та п.209.6 ст.209 ПК України.

Відповідно до ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З аналізу вищевикладених правових присів випливає висновок, що належним захистом порушеного права є звернута до суду процесуальна вимога щодо визнання протиправною певної (конкретної) дії, у даному випадку, зобов'язання відповідача вчинити певну (конкретну) дію, яка узгоджується із ч.2 ст.162 КАС України, що відповідає матеріально-правовому інтересу позивача, який остання вважає порушеним та на захист якого звертається до суду.

З урахуванням вищенаведених норм, суд дійшов висновку про визнання протиправними дії Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області щодо відмови в реєстрації фермерського господарства "Братерське" платником податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування від 05.02.2015 року та 12.02.2015 року.

Відповідно до п.299.3 ст. 299 ПК України, у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобов'язаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку.

Викладене свідчить про те, що за відсутності вмотивованої відмови відповідач має повторно вирішити питання про надання позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2015 рік на підставі заяви з додатками та переходу позивачем на спрощену систему оподаткування.

При цьому судом зазначається, що додатками в такому випадку є звітність позивача за період з 12.02.2015 року по 24.02.2015 року та інші документи подані позивачем до податкового органу, наявні у останнього, для прийняття рішення щодо переходу позивачем на спрощену систему оподаткування та звітності єдиного податку IV групи на 2015 рік.

Положення статті 9 КАС України передбачають, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням положень вищевказаних статей, з метою повного захисту прав позивача, суд виходить за межі позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково у формі

- визнання протиправним та скасувати рішення Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області № 1624/10/11-06-15-00 від 31.03.2015 року про відмову у реєстрації фермерського господарства "Братерське" платником єдиного податку IV групи на 2015 рік;

- зобов'язання Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області повторно розглянути заяву з додатками фермерського господарства "Братерське" про реєстрацію платником єдиного податку IV групи на 2015 рік;

- визнання протиправними дії Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області щодо відмови в реєстрації фермерського господарства "Братерське" платником податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування від 05.02.2015 року та 12.02.2015 року;

- зобов'язання Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області повторно розглянути заяви фермерського господарства "Братерське" про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість форми 1-РС від 02.02.2015 року та від 09.02.2015 року, разом з додатками.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 86, 159-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області № 1624/10/11-06-15-00 від 31.03.2015 року про відмову у реєстрації фермерського господарства "Братерське" платником єдиного податку IV групи на 2015 рік.

Зобов'язати Долинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Кіровоградській області повторно розглянути заяву з додатками фермерського господарства "Братерське" про реєстрацію платником єдиного податку IV групи на 2015 рік.

Визнати протиправними дії Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області щодо відмови в реєстрації фермерського господарства "Братерське" платником податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування від 05.02.2015 року та 12.02.2015 року.

Зобов'язати Долинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Кіровоградській області повторно розглянути заяви фермерського господарства "Братерське" про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість форми 1-РС від 02.02.2015 року та від 09.02.2015 року, разом з додатками.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду підпис О.С. Петренко

Згідно з оригіналом