Справа № 22-а-657/11
Суддя: Сіренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-а-657/11Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 10.3.1 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області на постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області про визнання протиправною бездіяльність органу Управління пенсійного фонду України та стягнення невиплаченої допомоги до пенсії,-

в с т а н о в и л а :

26 жовтня 2009 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вказаним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області, посилаючись на те, що вона народилася 15 липня 1931 року і відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закон) має статус «Дитини війни».

Згідно ст. 6 Закону вона має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але відповідачем вимоги даного закону ігноруються і підвищення до пенсії їй, як дитині війни, протягом 2006, 2007, 2008 років не нараховувалося та не виплачувалося. На підставі наведених обставин ОСОБА_5 просить суд задовольнити її вимоги, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити щомісячне підвищення до пенсії за 2006-2008 роки, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що становить 4 471 грн. 20 коп.

Постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області щодо відмови зробити нарахування позивачці ОСОБА_5 щомісячної соціальної допомоги, передбаченої ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з жовтня 2008 року і довічно неправомірними.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області здійснити нарахування та доплату ОСОБА_5 щомісячної соціальної допомоги як дитині війни, передбаченої ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», як різницю між 30 % мінімальної пенсії за віком за фактично плаченим розміром щомісячної соціальної державної допомоги за період з жовтня 2008 року і довічно.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, так як вважає постанову суду незаконною і необґрунтованою та винесеною з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки від усіх осіб, які беруть участь у справі, відсутні клопотання про розгляд справи за їх участю, то колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційних скарг, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 отримує пенсію за віком та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004р.), дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Законом України від 19 січня 2006 року N 3367-IV "Про внесення змін до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" пункт 17 статті 77 виключено та статтею 110 (викладеною цим Законом у новій редакції) установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6 - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог статті 110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" не приймалися.

Оскільки встановлені законодавством умови підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, дітям війни у 2006 році не настали, тому в задоволенні позовних вимог за 2006 рік необхідно відмовити.

Законом України від 19 грудня 2006 року N 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік", зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та статтею 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України № 2195-1У виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни до вказаного вище закону визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Таким чином з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року діяв Закону №2195-1У, яким пенсія підвищувалася на 30% мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплати у 2008 році дітям війни підвищення до пенсії повинні здійснюватися відповідно до норм із 1 січня 2008 року до 21 травня 2008 року Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив із того, що управління пенсійного фонду як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами вищеназваних законів і здійснювати позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог вказаних законів таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Суд першої інстанції при вирішення даного спору, не визначив конкретну дату початку строку з якого зобовязав відповідача здійснити нарахування та доплату позивачу щомісячної соціальної допомоги як дитині війни, якою є 26 жовтня 2008 року, тобто річний термін з дати звернення до суду в межах строку звернення до суду з адміністративним позовом..

Ч. 2 ст. 2 КАС України, в порядку якої заявлявся позов та розглядався спір, визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень.

Отже, закон визначає, що предметом спору можуть бути існуючі рішення, вчинені дії чи бездіяльність, а не ті, які за певних обставин можуть бути вчинені в майбутньому, відновленню підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушене в майбутньому.

Оскільки позовні вимоги позивача обмежені 2008 роком, колегія суддів вважає, що їх вимоги підлягають задоволенню по 31 грудня 2008 року включно.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції необхідно змінити, встановивши строк протягом якого відповідача необхідно зобов»язати провести перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком та виплатити перераховану пенсію з 26 жовтня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Суд першої інстанції правомірно не застосував ст.6 Закону №2195-1У в редакції Закону від 28 грудня 2007р. №107-У1 про виплату до пенсії підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року №2195-1У, поновили свою дію з 22 травня 2008 року.

Не можна взяти до уваги посилання в апеляційній скарзі на інші нормативно-правові акти. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №2195-1У державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Проблеми надання бюджетних коштів управлінню пенсійного фонду для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходить за межі заявлених вимог і судом не розглядалося.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду України оскільки, суд не ухвалював рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Керуючись ст.ст. 197, 198 КАС України, судова колегія,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області задоволити частково.

Постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2009 року по дані справі змінити.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Драбівському районі Черкаської області щодо неповного нарахування та виплати підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком ОСОБА_5 з 26 жовтня 2008 року по 31 грудня 2008 року неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Драбівському районі Черкаської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 26 жовтня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно з урахуванням одержаних виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення копії ухвали особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :