Справа № 712/15092/14-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Главою 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження окремих категорій адміністративних справ. Зокрема, частиною першою ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, яка є імперативною нормою встановлюється перелік адміністративних справ щодо яких обов'язково застосовується скорочене провадження. Проте, частиною другою цієї статті, передбачається можливість розгляду в скороченому провадженні за умови, що вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб. Тобто, лише у випадку залучення до участі у справі третіх осіб адміністративна справа не може бути розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи щодо яких застосовується скорочене провадження, можуть бути розглянуті не у скороченому провадженні у випадку, передбаченому частиною четвертою ст.183-2 цього Кодексу з обов'язковим постановленням відповідної ухвали.

При відкритті провадження в адміністративних справах за позовними вимогами, зазначеними у частині першій ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суди першої інстанції мають зазначати, що саме скорочене провадження відкривається в адміністративній справі, а постанови суду першої інстанції за результатом розгляду таких справ мають містити виключно відомості, зазначені у частині шостій цієї статті.

Тому, порушення судом першої інстанції особливості провадження справи, а саме розгляд її не у скороченому провадженні, не є перешкодою для апеляційного її розгляду в порядку письмового провадження, в зв'язку з чим і оскарження постанови суду першої інстанції здійснюється в порядку, передбаченому частинами восьмою-десятою ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2015 року в адміністративному позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково з наступних підстав.

Як зазначено в Запереченнях Відповідача на адміністративний позов, Позивач перебуває на обліку як пенсіонер за віком та має право на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 30.01.2013 року. Пенсію Позивачу призначено на підставі наданих її представником за довіреністю документів.

Як встановлено судом першої інстанції, Позивач з 28.08.2007 року є громадянкою Сполучених Штатів Америки, що не заперечувалось її представником в судовому засіданні суду першої інстанції та підтверджується посвідченою 27 червня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченком О.В. та зареєстрованою в реєстрі за №1640 Довіреністю, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.42).

Як вбачається з Листа Філії «Полтавське регіональне управління» Банк «Фінанси та Кредит» від 07.08.2014 року за вих. №15.19.1/4-1/1605, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.32), за Позивача пенсію отримував ОСОБА_7 на підставі посвідченої 28 лютого 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко О.О. та зареєстрованої в реєстрі за №486 Довіреності, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.28).

Як зазначено в Запереченнях Відповідача на адміністративний позов, з метою контролю за цільовим витрачанням коштів державного бюджету ним до адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Черкаській області направлено Запит від 18 квітня 2014 року за вих. №7213/08 щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання Позивача, за результатом розгляду якого 14 травня 2014 року Відповідачем отримано Відповідь, що Позивача знято з місця реєстрації.

20 травня 2014 року Відповідачем призупинено виплату пенсії Позивачу до з'ясування обставин.

А 07 серпня 2014 року на Запит Відповідача від 27 травня 2014 року №9332/08 отримано Лист Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 13 червня 2014 року за вих. №08/10274, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.30), та в якому зазначено, що громадянку України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно з обліками УДМС України в Черкаській області 15.09.2000 року знято з реєстраційного обліку в зв'язку з отриманням дозволу на виїзд на постійне проживання до США.

Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

А відповідно до п.1 частини першої ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV), право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідачем будь-яких доказів щодо відсутності у Позивача громадянства України не надано.

Згідно з частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності законних підстав для призначення та виплати пенсії в Україні Позивачу у зв'язку з відсутністю міжнародного договору між Україною та США, оскільки її право, як громадянки України, на отримання пенсії передбачено чинним законодавством України, у зв'язку з чим, адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання дій Відповідача щодо припинення з 01.06.2014 року виплати пенсії Позивачу неправомірними, зобов'язання Відповідача поновити її виплату Позивачу з 01.06.2014 року підлягають задоволенню.

Проте, позовні вимоги Позивача щодо зобов'язання Відповідача забезпечити подальшу виплату пенсії Позивачу задоволенню не підлягають, оскільки це є вимогою на майбутнє.

Як зазначено в позовній заяві, незаконними діями Відповідача Позивачу завдано моральної шкоди, що полягає у приниженні честі, гідності, престижу, репутації, моральних переживаннях, проте будь-які докази зазначеного в матеріалах справи відсутні, у зв'язку з чим, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

А згідно з п. 1 частини третьої ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до частини першої ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Як вбачається з пп. 1.1. п. 1, пп.3.1. п. 3 Договору про надання правової допомоги від 24 жовтня 2014 року, укладеного між Позивачем, як Замовником, та адвокатом ОСОБА_8, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.9-11), в порядку та на умовах, передбачених даним Договором Виконавець бере на себе зобов'язання надати Замовнику правову допомогу, визначену п. 1.2. даного Договору, а Замовник, в свою чергу, зобов'язується своєчасно прийняти та оплатити вказані послуги; в вартість послуг, передбачених даним Договором, складає 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок). Зазначені послуги у сумі 2000,00 грн. фактично сплачено, що підтверджується Випискою з особового рахунку від 27.10.2014 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.12), у зв'язку з чим, сплачені судові витрати підлягають присудженню на користь Позивача з Державного бюджету України.

Згідно зі ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з чим, Постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2015 року скасовується та ухвалюється нова Постанова, якою адміністративний позов задовольняється частково.

Відповідно до частини десятої ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись частиною десятою статті 183-2, ст.ст. 94, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2015 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Черкасах Черкаської області щодо припинення з 01 червня 2014 року виплати пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Черкасах Черкаської області поновити з 01 червня 2014 року виплату пенсії ОСОБА_2.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 110 (сто десять) грн. 08 коп. судового збору, сплаченого Квитанціями від 27 жовтня 2014 року №ПН9157 та від 20 березня 2015 року №, 2000,00 грн. сплаченої за Платіжним дорученням № витрат на правову допомогу.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Кузьменко В. В.

Степанюк А.Г.