Справа № 372/1518/15-а
Суддя: Кравченко М. В.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/1518/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 травня 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.,

при секретарі Рудніцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до УПФ України в місті Обухові та Обухівському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Позивач зазначав, що ОСОБА_2 Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року № 59-VIII його було звільнено з посади судді Апеляційного суду України у зв'язку з поданням заяви про відставку. ОСОБА_2 Верховної Ради України № 59-VIII від 25 грудня 2014 року «Про звільнення суддів» надійшла до канцелярії Апеляційного суду Київської області 06 січня 2015 року вх.№ 160/15. Згідно наказу голови Апеляційного суду Київської області № 317 від 12 грудня 2014 року позивач, як суддя, перебував у щорічній черговій відпустці з 05 по 16 січня 2015 року. 17 січня 2015 року після відпустки, на підставі ОСОБА_2 Верховної Ради України №59-VIII від 25.12.2014 р. «Про звільнення суддів» та після виключення зі штату Апеляційного суду Київської області, йому були надані документи про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці для пред'явлення в Управління Пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області. 20 січня 2015 року позивачем до Управління Пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області були подані документи про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Позивачу стало відомо, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області йому було нараховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків. 04 лютого 2015 року він звернувся до відповідача з проханням зробити перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання з 60 відсотків на 70 відсотків, оскільки був звільнений з посади судді Апеляційного суду Київської області у відставку ОСОБА_2 Верховної Ради України 25 грудня 2014 року, а зміни до ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків були внесені Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, тобто після його звільнення у відставку. Листом начальника Управління Пенсійного Фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області позивачу було відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання посилаючись на те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці визначається статтею 138 Закону, згідно якої, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, і на сьогодні відповідний перерахунок не зроблено. Відповідно до довідки Апеляційного суду Київської області від 31 березня 2015 року, суддівська винагорода ОСОБА_1 становить 18 270, 00 грн. Норми статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» безпосередньо пов'язують виплату довічного грошового утримання судді у відставці з грошовим утриманням судді, який працює на посаді, яку займав позивач до виходу у відставку, що зумовлює проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці. Згідно ч. 5 ст. 109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", за суддею, звільненим за його заявою у відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку. Таким чином, відповідач у порушення вищезазначених положень Конституції України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів", безпідставно відмовив йому у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01 лютого 2015 року. Посилаючись на вищевказане, позивач просить суд визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та зобов'язати УПФУ в м. Обухові та Обухівському районі Київської області провести з 01 лютого 2015 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 70 відсотків, виходячи із суддівської винагороди судді Апеляційного суду Київської області, який працював на відповідній посаді станом на грудень 2014 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач подав свої письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. В обгрунтування своїх заперечень посилався на те, що при призначенні довічного грошового утримання, відповідач в своїй роботі керується не лише загальними нормами, які регулюють пенсійне забезпечення в України, а також, як в даному випадку спеціальними, зокрема Законом України «Про судоустрій та статус суддів». Відповідно до ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів" із змінами внесеними згідно із Законом №76 від 28.12.2014 р., щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Так як щомісячне довічне грошове утримання суддів позивачу призначено з 17 січня 2015 року, було застосовано норми Закону, які набрали чинності з 01 січня 2015 року. Посилаючись на вищевказане, просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали матеріали справи, оцінивши всі подані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року № 59-VIII позивача ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Апеляційного суду Київської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

ОСОБА_2 Верховної Ради України № 59-VIII від 25 грудня 2014 року «Про звільнення суддів» надійшла до канцелярії Апеляційного суду Київської області 06 січня 2015 року вх.№ 160/15.

Згідно наказу голови Апеляційного суду Київської області № 317 від 12 грудня 2014 року позивач, як суддя, перебував у щорічній черговій відпустці з 05 по 16 січня 2015 року.

17 січня 2015 року після відпустки, на підставі ОСОБА_2 Верховної Ради України №59-VIII від 25.12.2014 р. «Про звільнення суддів» та після виключення зі штату Апеляційного суду Київської області, йому були надані документи про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці для пред'явлення в Управління Пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області.

Відповідно до довідки Апеляційного суду Київської області від 31 березня 2015 року, суддівська винагорода ОСОБА_1 становить 18 270, 00 грн.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області позивачу ОСОБА_1 було нараховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків.

04 лютого 2015 року він звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання з 60 відсотків на 70 відсотків, оскільки був звільнений з посади судді Апеляційного суду Київської області у відставку ОСОБА_2 Верховної Ради України 25 грудня 2014 року, а зміни до ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків були внесені Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, тобто після його звільнення у відставку.

Листом начальника Управління Пенсійного Фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання із посиланням на те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці визначається статтею 138 Закону, згідно якої, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, станом на цей час відповідний перерахунок не зроблено.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпеченості діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року із наступними змінами і доповненнями.

Гарантії незалежності суддів закріпленні зокрема, у ч.4 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якої незалежність судді забезпечується: окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом; належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Частиною 2 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», або пенсії, передбаченої іншими законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, чинній станом на 25 грудня 2014 року) щомісячне грошове утримання виплачується судді у розмірі 70 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Ці зміни грошового утримання судді з 80 відсотків на 70 відсотків були встановленні ст. 28 п.2 Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» № 1166-VII від 27 березня 2014 року.

Згідно пунктів 3 і 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.01.2011 № 381/2011, пунктами 2.1 і 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2002 №8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 №5-5), серед основних завдань і функцій Пенсійного фонду України та його органів на місцях є призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати.

Згідно пункту 5.5 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008 року з наступними змінами і доповненнями, право особи на одержання щомісячного довічного утримання установлюється на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає щомісячне довічне утримання.

Суд вважає, що відмовляючи позивачеві у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відповідач не врахував витребувані згідно п.5.3 вказаного вище порядку документи, допустив порушення принципів повноти, всебічності й обєктивності розгляду всіх поданих документів, які надавали достатні правові підстави для здійснення відповідного перерахунку.

Згідно вимог статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку відповідач, на думку суду, діяв всупереч вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Цей критерій вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації, тим самим відповідач повинен був ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають значення для правильного вирішення конкретного питання, але він цього не вчинив.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.2 цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду відповідач не довів належними і допустимими доказами правомірність свого рішення, не навів переконливих обґрунтувань своєї правової позиції, тому порушені права та законні інтереси позивача підлягають судовому захисту.

Згідно зі ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту.

Згідно з ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Обухові та Обухівському районі Київської області із заявою про перерахунок пенсії, його позовні вимоги про проведення перерахунку пенсії з 01.02.2015 року є обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінивши в сукупності всі обставини справи, з метою забезпечення реалізації законних прав та інтересів позивача, враховуючи правові позиції та приписи, викладені в рішеннях Конституційного Суду України щодо конституційних прав громадян (суддів) в сфері соціального захисту, суд вважає можливим захистити права позивача у такий спосіб: визнати неправомірною відмову відповідача у проведенні перерахунку позивачеві щомісячного довічного грошового утримання, зобов'язати відповідача провести з 01 лютого 2015 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання без обмежень виплати позивачеві в розмірі 70 відсотків, виходячи із суддівської винагороди судді апеляційного суду Київської області, який працював на відповідній посаді станом на грудень 2014 року.

Таким чином, позов слід задовільнити повністю.

Керуючись статтями 19, 22, 55, 92 Конституції України, статтями 2, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 69, 71, 86, 99, 100, 159 - 163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» № 1166-VII від 27 березня 2014 року, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.01.2011 року № 381/2011, Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008 року, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в місті Обухові та Обухівському районі Київської області у проведенні перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Обухові та Обухівському районі Київської області провести з 01 лютого 2015 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання без обмежень виплати ОСОБА_1 в розмірі 70 відсотків, виходячи із суддівської винагороди судді апеляційного суду Київської області, який працював на відповідній посаді станом на грудень 2014 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ОСОБА_2 може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Кравченко М.В.