Справа № 825/1250/15-а
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2015 року Чернігів Справа № 825/1250/15-а

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., за участі секретаря Кондратенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки"

до 1. Митного поста "Прилуки" Чернігівської митниці Міндоходів

2.Чернігівської митниці Міндоходів

про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, карток відмови у митному оформленні товарів

за участю

представників сторін:

від позивача Рилача Ю.В., довіреність від 12.01.2015 № 12-01-15/2,

Мордасової В.О., довіреність від 02.02.2015 № 02-02-15/1

від відповідача Кашиної С.В., довіреність від 31.03.2015 № 343/25-70-10, -

В С Т А Н О В И В:

14.04.2015 приватне акціонерне товариство "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" (далі - ПрАТ "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки") звернулось до суду з адміністративним позовом до 1. Митного посту "Прилуки" Чернігівської митниці Міндоходів, 2. Чернігівської митниці Міндоходів у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Митного поста «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів від 04.11.2014 № 102040000/2014/000055/1;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102040000/2014/05061;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Митного поста «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів від 05.11.2014 № 102040000/2014/000056/1;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102040000/2014/05062;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Митного поста «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів від 05.11.2014 № 102040000/2014/000057/1;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102040000/201/05063;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Митного поста «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів від 06.11.2014 № 102040000/2014/000058/1;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102040000/2014/05064;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Митного поста «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів від 06.11.2014 № 102040000/2014/000059/1;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення 102040000/2014/05065.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що складені митним органом за результатами розгляду митних декларацій рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні товарів, поставлених відповідно до умов Контракту від 19 вересня 2013 № 19/09 за митною вартістю, заявленою ПрАТ "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" знаходяться поза межами правового поля, оскільки існують всі підстави для визначення митної вартості товару за основним методом. При цьому зауважив, що митним органом не надано доказів на підтвердження того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву у якій просив справу розглянути без його участі.

Відповідач також до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву у якій просив справу розглянути без його участі. Надав заперечення проти позову у яких зазначив, що оскаржувані рішення та картки відмови відповідають вимогам чинного законодавства, а дії контролюючого органу щодо відмови у митному оформленні товару знаходяться у межах правового поля.

За таких обставин, враховуючи ч. 1 ст. 41 КАС України, суд вважає за можливе розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" (код 14333202) зареєстроване в якості юридичної особи та взяте на облік як суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності у Чернігівській митниці.

Судом встановлено, що на підставі контракту № 19/09 від 19 вересня 2013 року (далі - Контракт), укладеного з ТОВ «Амкор ТП Санкт-Петербург», товариство імпортує пакувальні матеріали для упаковки сигарет, асортимент, кількість та ціна яких визначаються у додатках до Контракту (а.с. 23-27).

Позивач у листопаді 2014 року імпортував наступні товари:

- згідно з додатком № 23 до Контракту етикети (картонні коробки складані, з негофрованого картону) для пакування сигарет, з зображенням в розгорнутому вигляді, BPK_PRYL_OSOVY_RC_20_B515_230_PRNT, код товару 48192000, у кількості 3848,13 тис. шт., ціна за 1 тис.шт. - 12,51 євро, на загальну суму 48140,11 євро відповідно до рахунку № 2183 від 23.10.2014;

- згідно з додатком № 24 до Контракту етикети (картонні коробки складані, з негофрованого картону) для пакування сигарет, з зображенням в розгорнутому вигляді, BPK_PRYL_OSOVY_RC_20_B515_230_PRNT, код товару 48192000, у кількості 3848,13 тис. шт., ціна за 1 тис.шт. - 12,51 євро, на загальну суму 48140,11 євро відповідно до рахунку № 2184 від 23.10.2014;

- згідно з додатком № 25 до Контракту етикети (картонні коробки складані, з негофрованого картону) для пакування сигарет, з зображенням в розгорнутому вигляді, BPK_PRYL_OSOVY_RC_20_B515_230_PRNT, код товару 48192000, у кількості 3848,13 тис. шт., ціна за 1 тис.шт. - 12,32 євро, на загальну суму 47408,96 євро, відповідно до рахунку №2190 від 24.10.2014;

- згідно з додатком № 26 до Контракту етикети (картонні коробки складані, з негофрованого картону) для пакування сигарет, з зображенням в розгорнутому вигляді, BPK_PRYL_OSOVY_RC_20_B515_230_PRNT, код товару 48192000, у кількості 3848,13 тис. шт., ціна за 1 тис.шт. - 12,32 євро, на загальну суму 47408,96 євро, відповідно до рахунку №2212 від 27.10.2014;

- згідно з додатком № 27 до Контракту етикети (картонні коробки складані, з негофрованого картону) для пакування сигарет, з зображенням в розгорнутому вигляді, BPK_PRYL_OSOVY_RC_20_B515_230_PRNT, код товару 48192000, у кількості 3848,13 тис. шт., ціна за 1 тис.шт. - 12,32 євро, на загальну суму 47408,96 євро, відповідно до рахунку № 2213 від 27.10.2014.

Судом встановлено, що поставка здійснювалась на умовах DAP Прилуки, склад покупця Інкотермс-2010 (п.3.1. Контракту).

Після прибуття товару на митну територію України позивач звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпорту за деклараціями: від 27.10.2014 № 102040000/2014/046724; від 05.11.2014 № 102040000/2014/046771; від 05.11.2014 № 102040000/2014/046772; від 06.11.2014 № 102040000/2014/046787; від 06.11.2014 № 102040000/2014/046788 та надав одночасно з митними деклараціями наступні документи: міжнародно товарно-транспортні накладні № 398567 від 23.10.2014; № 111299 від 23.10.2014; № 049395 від 24.10.2014; № 249484 від 27.10.2014; № 249486 від 27.10.2014; митні декларації країни відправлення № 10210100/231014/0048270 від 23.10.2014; № 10210100/231014/0048277 від 23.10.2014; № 10210100/241014/0048510 від 24.10.2014; № 10210100/271014/0048755 від 27.10.2014; 10210100/271014/0048754 від 27.10.2014; сертифікати про походження товару форми СТ-1 RUUA № від 23/10/2014; СТ-1 RUUA № від 23.10.2014; СТ-1 RUUA № від 24.10.2014; СТ-1 RUUA № від 27.10.2014; СТ-1 RUUA № від 27.10.2014; рахунків-фактур № 2183 від 23.10.2014; № 2184 від 23.10.2014; № 2190 від 24.10.2014; № 2212 від 27.10.2014; № 2213 від 27.10.2014; пакувальних листів № 236 від 27.10.2014; № 237 від 27.10.2014; контракт № 19/09 від 19 вересня 2013 р. з доповненнями та додатками (а.с. 36-100).

Судом встановлено, що одержавши вказані вище документи, відповідач дійшов висновку, що позивачем заявлено неповні відомості про митну вартість товару, що підтверджують числові значення складових такої митної вартості, у зв'язку з чим були прийняті спірні рішення про коригування заявленої митної вартості та картки відмови у митному оформленні товару.

Судом встановлено, що у відповідності до вимог ч. 5 ст. 55 та ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України посадовою особою митниці проведена консультація з декларантом з метою визначення основи вартості та обміну інформацією на ідентичні, подібні (аналогічні) товари та у зв'язку з виявленими розбіжностями щодо митної вартості товару, але в ході проведення консультації декларант не надав іншої цінової інформації щодо імпорту ідентичних та/або подібних товарів на митну території України.

Дослідивши фактичні обставини справи, судом враховано, що відповідно ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України посадовими особами митниці здійснюється контроль заявленої декларантом митної вартості товарів, оскільки відомості про митну вартість застосовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ст. 50 Митного кодексу України).

Такий контроль здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів визначений статтею 54 Митного кодексу України, з якої встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно із ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Так, згідно з положеннями глави 9 МК України, зокрема, згідно з ч. 1 ст. 57 Кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні, зокрема, резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої ст. 57 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 57 МК України передбачено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Враховуючи зміст вищенаведених норм права, судом встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, Чернігівською митницею не застосовано, оскільки декларантом (ПрАТ "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки") документально не підтверджено вартісні показники складових митної вартості.

Судом встановлено, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості вищевказаного товару посадовою особою митниці запропоновано декларанту додатково надати висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Потреба у наданні зазначеного додаткового документа виникла у зв'язку з тим, що під час розгляду поданих до митного оформлення документів були виявлені розбіжності: в експортній декларації країни відправлення Російської Федерації зазначений додаток від 23.10.2014 № 23 до контракту. В той же час до митного оформлення надана експортна декларація з додатком від 23.10.2014 № 24 до контракту. Також виявлені розбіжності між рахунком від 23.10.2014 № 2183 та додатком від 23.10.2014 № 24 до контракту, а саме: в описі товару зазначені різні номери замовлення (МД від 27.10.2014 № 102040000/2014/046724), що не заперечується сторонами.

Також у пункті 5.9 контракту від 19.09.2013 № 19/09 зазначено, що для здійснення митного оформлення вантажу продавець повинен надати покупцю разом з товаром наступні документи: пакувальний лист, сертифікат якості, але перелічені документи на момент митного оформлення були відсутні (МД від 05.11.2014 №№ 102040000/2014/046771, 102040000/2014/046772, МД від 06.11.2014 №№ 102040000/2014/046787, 102040000/2014/046778), що підтверджується матеріалами справи.

Зазначені обставини не заперечуються сторонами, а тому з огляду на встановлені розбіжності, суд приходить до висновку, що позивачем не було надано митному органу у повному обсязі документи, які підтверджують митну вартість товарів, що унеможливлює перевірку розрахунку ціни за даними документами.

Слід зазначити, що додатково наданий позивачем експертний висновок Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 31.10.2014 № ПК-74 містить інформацію, що експертом проаналізовані товаросупровідні документи, калькуляцію на виготовлення товару виробником, цінову пропозицію компаній Закритого акціонерного товариства «АР Картон» (Росія) та Товариства з обмеженою відповідальністю ТП «Новгород» (Росія) та інформацію з мережі Інтернет щодо вартості аналогічної продукції (а.с. 32).

Відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2013, оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього.

Зважаючи на зазначене, суд погоджується з митним органом, що за відсутності у висновку конкретних джерел інформації, обґрунтування ціни товару за результатами аналізу біржових цін, вартості сировини, цін на подібні (аналогічні) товари не дає можливості впевнитись, що експертом здійснений аналіз кон'юнктури ринку з врахуванням всіх особливостей продажу, та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів.

Таким чином, якщо даний документ підготовлений з порушення вищезазначеного підходу, він не може однозначно засвідчувати обґрунтованість висновків, які у ньому наведені.

Вищезазначені факти свідчать про те, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості відповідно до вимог ч. 9 ст. 58 МК України здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Таким чином, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості та прийнятті рішення про коригування митної вартості митницею використовується наявна цінова інформація у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (далі - ЄАІС) на подібні товари. При цьому, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58-59 МК України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При проведені аналізу митних оформлень спірного товару імпортованого на митну територію України встановлено, що рівень митної вартості становить 6,07дол. США/кг, 6,68дол. США/кг.

І оскільки ч. 4 ст. 57 МК України передбачено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, судом встановлено, що в ході проведення таких консультацій ПрАТ "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" не надало належної цінової інформації щодо імпорту ідентичних та/або подібних товарів на митну території України.

Поряд з цим, суд зазначає правову позицію Верховного Суду України викладену у постанові від 10 квітня 2012 року у справі № 21-52а12, згідно якої митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару.

Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

Таким чином, на підставі встановленого, митним органом метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів не застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, по оцінюються за всіма ознаками ідентичних товарів. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних аналогічних товарів не застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюються, за ознаками подібних (аналогічних) товарів: якість, наявність торгової марки та їх репутація на ринку; країна виробництва; виробник. Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосовано, так як відсутня ціна одиниці товару, за якою найбільша партія оцінюваних товарів продавалася б на території України. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не застосовано, так як відсутня ціна за одиницю оцінюваних товарів в країні виробника.

Судом встановлено, що митним органом обґрунтовано належним чином неможливість застосування попередніх методів, при здійсненні митної оцінки та правомірно застосовано резервний метод, а тому дії органу доходів і зборів знаходяться у межах правового поля.

Суд приходить до висновку, що контролюючим органом не було порушено вимоги ст. 57 МК України та виконано всі умови передбачені законодавцем для визначення митної вартості товарів у зв'язку з тим, що подані позивачем до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не надано в ході проведення консультацій з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу цінової інформації щодо імпорту ідентичних та/або подібних товарів на митну території України.

З огляду на зазначене, суд зазначає про наявність правових підстав для визначення митної вартості товару за резервним методом, оскільки митним органом надано докази на підтвердження того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а тому підстави для скасування рішень від 04.11.2014 № 102040000/2014/000055/1; від 05.11.2014 № 102040000/2014/000056/1, 102040000/2014/000057/1; від 06.11.2014 № 102040000/2014/0000058/1, 102040000/2014/000059/1 та карток відмови у митному оформленні товарів № 102040000/2014/05061; №102040000/2014/05062; №102040000/201/05063; №102040000/2014/05064; № 102040000/2014/05065, - відсутні.

Враховуючи ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПрАТ "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" - задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 41, 94, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Ю.О.Скалозуб