Справа № 2а-17495/11/2670
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Ковтун І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСЛК» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСЛК» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року адміністративний позов ДПІ у Шевченківському районі м. Києва до ТОВ «ДСЛК» про стягнення заборгованості - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 25 вересня 2012 року представником позивача до суду було заявлено клопотання про зупинення провадження в справі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2012 року задоволено клопотання Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва про зупинення апеляційного провадження до прийняття рішення Вищим адміністративним судом України за результатами розгляду справи № К/9991/55793/12/14

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ «ДСЛК» у справі за адміністративним позовом ДПІ у Шевченківському районі м. Києва до ТОВ «ДСЛК» про стягнення заборгованості поновлено, розгляд справи призначено на 12 травня 2015 року.

В судове засідання 12 травня 2015 року представник відповідача не з'явився, тому розгляд справи було відкладено до 26 травня 2015 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ДСЛК» зареєстроване Шевченківською районною державною адміністрацією в м. Києві від 16 квітня 2007 року.

На підставі документальної невиїзної перевірки ТОВ «ДСЛК» щодо повноти нарахування та сплати податку на прибуток по взаємовідносинах з платниками податків ТОВ «О.к. та партнери» та ТОВ «РосУкрЕнерго» за період 01 липня 2007 року по 30 вересня 207 року податковим органом було встановлено порушення:

-п. 4.1. ст.4, п.п. 8.4.3 п. 8.4 статті 8 Закону Країни «Про оподаткування прибутку підприємств», що призвело до заниження податку на прибуток підприємств всього у сумі З 996 270, 00 грн., у тому числі: III квартал 2007 р. в сумі 3 996 270, 00 грн.

-п.п. 3.1.1 п. 3.1 статті 3, п. 1.4 ст.1, п.п. 6.1.1 п.6.1 статті 6, п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.7.1 п. 7.7 статті 7, п. 4.8 статті 4 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження податку на додану вартість за липень 2007 року у сумі 3 203 794, 00 грн.

На підставі проведеної перевірки, позивачем було складено Акт перевірки № 2053/23-12/25390924 від 05 серпня 2010 року, яким було встановлено порушення відповідачем п. 4.1, статті 4, п.п. 8.4.3 п. 8.4 статті 8 закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Крім зазначеного, податкова заборгованість відповідача з податку на прибуток підприємств в розмірі 7 992 193, 00 грн. ґрунтується на Акті фінансово-майнового стану станом на 11 листопада 2011 року, облікових картах платника податків, розрахунку заборгованості станом на 11 листопада 2011 року, податковому повідомленні-рішенні № /0 від 19 серпня 2010 року, податковій вимозі № 9493 від 27 вересня 2011 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що вказана сума податкового боргу не була погашена, податкова вимога в адміністративному чи судовому порядку оскаржена не була.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2011 року у справі №2а-13633/10/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 грудня 2011 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСЛК» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 серпня 2010 року №/0.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2012 року, заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №2а-13633/10/2670 задоволено, вказану постанову скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №/0.

Між тим, постановою Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2011 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2012 року у справі №2а-543/12/2670 скасовано та прийнято нову постанову, якою залишено заяву ТОВ «ДСЛК» про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2011 року у справі №2а-13633/10/2670 за нововиявленими обставинами без задоволення.

Згідно статті 59 ПК України - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 87 ПК України - джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пп. 20.1.18 статті 20 ПК України - органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Оскільки відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачено податковий борг у розмірі 7 992 193 грн., суд апеляційної інстанції вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими.

В судовому засіданні представником відповідача було надано додаткові пояснення, в яких зазначено, що право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надісланні платникові податків податкової вимоги.

Податкова вимога № 9493 на суму 7 992 540 грн. прийнята 27 вересня 2011 року, надіслана тією ж датою. Датою спливу 60 днів є 26 листопада 2011 року (субота), що переноситься на перший робочий день 28 листопада 2011 року.

З огляду на це боржник вважає, подання повинно було бути подано до суду 29 листопада 2011 року.

Колегія суддів не вважає дане посилання вагомим доказом протиправності дій позивача, оскільки безпосередньо предмету спору це не стосується, наявність податкового боргу у відповідача не скасовує.

Більш того, чинне на момент виникнення правовідносин законодавство не передбачає подібних підстав для відмови податковому органу у стягненні боргу на користь держави.

Таким чином правомірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСЛК» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.