Справа № 826/4222/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 травня 2015 року № 826/4222/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., судді: Арсірія Р.О., Кузьменка В.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавної виконавчої служби України
провизнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, про те, що відповідачем не вчиняється жодним дій спрямованих примусове виконання рішення в рамках виконавчого провадження № 41614818. У судове засідання позивач не прибув, в позовній заяві виклав прохання розглядати справу без його участі.

Представник відповідача у судове засідання 19.03.2015 не прибув, через канцелярію суду подав клопотання в якому просив відкласти розгляд справи.

Відповідно до частини першої статті 41 та частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось та суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

16.04.2015 відповідачем через канцелярію було подано заяву про надання доказів по справі № 826/4222/15/4.1 від 14.04.2015 в якій зазначено про те, що він заперечує проти позову у повному обсязі та до якої додано копію матеріалів виконавчого провадження №41614818.

Підчас судового розгляду справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

21.01.2014 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 801/8720/13-а виданого 09.12.2013 Окружним адміністративним судом Автономної республіки Крим про зобов'язання Державну казначейську службу України вчинити дії, направлені на безспірне списання коштів на користь ОСОБА_1 на підставі документів, направлених Головним управлінням Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим листом від 18.07.2013 № 04.0-10.2/172-5499.

06.03.2015 та 12.03.2014 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено вимоги державного виконавця № 41614818/5-8.

Листом № 5-08/3944-8683 від 10.04.2014 Державною казначейською службою України повідомлено відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, про те, що на момент надходження виконавчих документів по справі №2-5655/2010 та № 2а-2107/2009 та на даний час в органах Казначейства знаходиться на виконанні близько 19000 судових рішень, які надійшли раніше, з огляду на що дії щодо перерахування коштів за виконавчими листами №2-5655/2010 та № 2а-2107/2009 буде здійснено після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше, оскільки Державна казначейська служба України не має повноважень виконувати виконавчі листи поза чергою. та викладено прохання закрити виконавче провадження.

14.04.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову ВП № 41614818 про закінчення виконавчого провадження, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 801/8720/13-а виданого 09.12.2013 Окружним адміністративним судом Автономної республіки Крим.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.08.2014 у справі №826/10150/14 за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України про визнання постанови незаконною, зобов'язання вчинити дії, визнано протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження ВП № 41614818 від 14.04.2014 по виконавчому листу 801/8720/13, виданому Окружним адміністративним судом Автономної Республіки Крим 09.12.2013.

19.01.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову ВП № 41614818 про відновлення виконавчого провадження, якою відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 801/8720/13-а виданого 09.12.2013 Окружним адміністративним судом Автономної республіки Крим.

19.01.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено вимогу державного виконавця №41614818/2.

ОСОБА_1 вважаючи, що Державною виконавчою службою України було допущено бездіяльність щодо невчинення дій спрямованих на примусове виконання рішення в рамках виконавчого провадження № 41614818 звернувся з позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 25 зазначеного Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої та третьої статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Частиною другою статті 30 зазначеного Закону України державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Згідно з частинами першою та третьою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 25 зазначеного Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, своєчасно, протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк, і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії перевірити виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку для самостійного виконання рішення та у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин накласти на боржника штраф відповідно до статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевірити стан виконання рішення. При цьому у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк для самостійного його виконання з боржника також стягується виконавчий збір в відповідно до статті 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження № 41614818 було відкрито постановою від 21.01.2014.

Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 41614818 від 14.04.2014 закінчено виконавче провадження № 41614818 та постановою про відновлення виконавчого провадження ВП № 416144818 від 19.01.2015 відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 по справі № 826/10150/14 - відновлено.

В матеріалах виконавчого провадження ВП № 41614818, копія якого була надана відповідачем суду, наявна лише копія вимоги державного виконавця № 41614818/2 від 19.01.2015, у той час, як інші докази на підтвердження вчиненні дій спрямованих на примусове виконання рішення суду, у тому числі, здійснення перевірки виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку для самостійного його виконання, накладення штрафу відповідно до статті 89 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення з боржника виконавчого збору відсутні.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, щодо допущення відповідачем бездіяльності, яка полягає в не здійсненні виконавчих дій передбачених статтями 28, 78 та 89 Закону України "Про виконавче провадження" у строки встановлені статтею 30 зазначеного Закону.

Оскільки позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача винести постанову про стягнення виконавчого збору та постанови про накладення штрафу спрямовані на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи не були порушені, суд дійшов висновку про безпідставність зазначених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. Адміністративний позов - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України, яка полягає в не здійсненні виконавчих дій передбачених статтями 28, 78 та 89 Закону України "Про виконавче провадження" у строки встановлені статтею 30 зазначеного Закону.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко