Справа № 819/2185/14-а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року Справа № 876/10436/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року у справі за його позовом до спільного підприємства «Тернопільський завод залізобетонних виробів і будівельних конструкцій» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

30 вересня 2014 року управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі (далі - УПФ України в м. Тернополі) звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило стягнути з спільного підприємства «Тернопільський завод залізобетонних виробів і будівельних конструкцій» (далі - СП «Тернопільський завод залізобетонних виробів і будівельних конструкцій») на користь позивача заборгованість з відшкодування сум витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.04.2014 року по 01.08.2014 року в сумі 3644,14 грн.

Оскаржуваною постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач УПФ України в м. Тернополі просить зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що за СП «Тернопільський завод залізобетонних виробів і будівельних конструкцій» рахується заборгованість по відшкодуванню понесених позивачем витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.04.2014 року по 01.08.2014 року в сумі 3644,14 грн. Апелянт звертає увагу, що беручи до уваги зміни в законодавстві, право на пенсію за віком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 має у віці 56 років 6 місяців, тому відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати на виплату і доставку цієї пенсії до 13 липня 2014 року.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянтів у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову УПФ України в м. Тернополі, суд першої інстанції виходив із того, що працівник СП «Тернопільський завод залізобетонних виробів і будівельних конструкцій» ОСОБА_1, щодо якої відповідач має здійснювати відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», 13.01.2013 року.

А тому, покликаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску» № 184-VІІ від 04.04.2013 року (який набрав чинності з 28.04.2013 року), суд прийшов до висновку, що відповідач не повинен проводити відшкодування коштів на виплату та доставку пенсій по ОСОБА_1, яка досягла 55 років до внесення змін до абзацу 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Як безспірно встановлено судом, СП «Тернопільський завод залізобетонних виробів і будівельних конструкцій» перебуває на обліку в УПФ України в м. Тернополі як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За період роботи у СП «Тернопільський завод залізобетонних виробів і будівельних конструкцій» право на призначення пільгової пенсії відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» здобула працівник підприємства - ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацом 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору до Пенсійного фонду України, яким є відповідач об'єктом оподаткування були також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску» № 184 від 04.04.2013 року (набрав чинності з 28.04.2013 року) в абзаці 4 п.1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» слова і цифри «статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» замінено словами і цифрами «статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка набрала чинність з 01.10.2011 року) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Разом із тим, на час набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску» № 184 від 04.04.2013 року ОСОБА_1 досягла передбаченого законом віку 55 років для отримання пенсії на пільгових умовах ще 13.01.2013 року, а отже подальше збільшення пенсійного віку вказаним Законом до 56 років 6 місяців на неї поширюватися не може з огляду на приписи ст. 58 Конституції України.

Відтак, слід вважати вірним висновок суду першої інстанції про те, що за таких обставин відповідач не повинен проводити відшкодування коштів на виплату та доставку пенсій по ОСОБА_1 за період з 01.04.2014 року по 01.08.2014 року в сумі 3644,14 грн.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року у справі № 819/2185/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

Л.П.Іщук