Справа № 642/1320/15-а
Суддя: Бородіна О. В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Бородіної О.В., при секретарі Алімурадовій Т.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Ленінського РВ ГУДМС України в Харківській області у м. Харкові Нечипоренко Сергія Миколайовича, третя особа ОСОБА_3, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов"язання вчинити певні дії , -

встановив:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати дії начальника Ленінського РВ ГУ ДМС в Харківській області неправомірними та зобов"язати начальника Ленінського РВ ГУ ДМС в Харківській області зареєструвати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1. Також позивачка просила встановити судовий контроль, зобов"язавши начальника Ленінського РВ ГУ ДМС в Харківській області надати звіт про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту, встановити новий строк для подання звіту з накладенням штрафу. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що 31.10.2014 року нею було подано заяви до начальника Ленінського РВ ГУ ДМС в Харківській області про зняття та реєстрацію місця проживання, але 01.11.2014 року їй було надано письмову відповідь про відмову в задоволенні цих заяв, що на думку позивачки порушує її законні права та права її дітей, що стало причиною звернення до суду.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. У останнє судове засіданні не з"явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Відповідач начальник Ленінського РВ ГУДМС України в Харківській області у м. Харкові Нечипоренко С.М. у судове засідання не з"вився, були надані письмові заперечення.

Суд, відповідно до ч.4 ст.128 КАС України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з"явився, надав заяву про слухання справи за їх відсутністю.

Третя особа ОСОБА_3 та його представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали адміністративної справи, знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

За ордером НОМЕР_1 від 31.03.2011 року третій особі ОСОБА_3 та членам його родини - ОСОБА_1 (на той час дружини) та їх дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на підставі рішення виконкому Харківської міської ради № 237 від 30.03.2011 року надана квартира АДРЕСА_1

Останні до вказаної квартири вселилися. 02.06.2011 року ОСОБА_1 та дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_1 з зазначеної адреси знято з реєстрації та вони переїхали проживати за іншою адресою, де і проживали весь цей час.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

На даний час у квартирі АДРЕСА_1 проживає третя особа ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_6, з якою ним укладено шлюб 09.11.2012 року.

Як було зазначено третьою особою ОСОБА_3 у судовому засіданні, позивачка до нього перед подачею заяви до начальника Ленінського РВ ГУДМС України в Харківській області за отриманням погодження на реєстрацію її та дітей у квартирі, яка знаходиться у його користуванні, не зверталася, та він такої згоди не давав. Вказав, що ОСОБА_1 самостійно прийняла рішення про зняття з реєстрації та змінила місце проживання.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV (Закон № 1382-IV) передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1382-IV вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, веде відповідні реєстраційні обліки здійснює ДМС України відповідно до покладених на неї завдань, що передбачено п.п.20 п. 4 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженим Указом Президента від 6 квітня 2011 року N 405/2011.

Зі змісту п. 7 Положення вбачається, що ДМС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через головні управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління, відділи (сектори) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Перелік документів, на підставі яких здійснюється реєстрація місця проживання встановлений ч. 2 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та розділом ІІ п. 2.2. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 року № 1077.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подала начальнику Ленінського РВ ГУ ДМС України у м. Харкові заяву про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1

До заяви про реєстрацію місця проживання відповідачу не було подано документи, передбачені законодавством.

Той факт, що за ордером НОМЕР_1 від 31.03.2011 року позивачка разом із дітьми мала право на вселення у квартиру за адресою: АДРЕСА_1, на теперішній час не дають правові підстави на вселення їх та реєстрацію за вказаною адресою. Будь-яких інших правових підстав які б надавали право на проживання у зазначеній квартирі позивачкою не наведено ані у позові, ані в судовому засіданні, та не підтверджено, що такі документи нею були надані при подачі заяви на реєстрацію місця проживання за конкретною адресою, що в свою чергу не дає суду підстав вважати, що відмова у реєстрації за адресою АДРЕСА_1 порушує законні права позивачки та неповнолітніх дітей - .

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проте, позивачем не наведено підстав та не надано доказів, які б свідчили про порушення вимог законодавства при відмові у реєстрації її та дітей за зазначеною вище адресою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 11 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, відповідно до ст. 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що встановлені фактичні обставини справи свідчать про правомірність оскаржуваних дій, будь-якими належними та допустимими доказами вимоги позивача не доводяться, відтак суд вважає, що позовні вимоги безпідставні та не знайшли свого підтвердження під час розгляду адміністративної справи, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Згідно ст. 94 КАС України понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 11, 69-71, 86, 94, 158-163, 167, КАС України

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника Ленінського РВ ГУДМС України в Харківській області у м. Харкові Нечипоренко Сергія Миколайовича, третя особа ОСОБА_3, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов"язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя О.В. Бородіна