Справа № 826/17204/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2013 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та повернення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Дієса» звернулося до суду з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів (відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві (відповідач 2), в якому просило: визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260000/2013/40541, винесеної М/п «Столичний» Київської регіональної митниці Державної митної служби України; визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 100270000/2013/700064/2 від 14.06.2013 року, винесеного М/п «Столичний» Київської регіональної митниці Державної митної служби України; зобов'язати Київську міжрегіональну митницю Міндоходів визначити митну вартість товару за ціною договору (контракту) товарів, які імпортувалися (вартість операції), щодо товарів відповідно до декларації митної вартості № 100270000/2013/201694; стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві суму надміру сплаченого ТОВ «Дієса» податку на додану вартість у розмірі 13768,61 грн. та суму надміру сплаченого мита у розмірі 6258,45 грн., на загальну суму 20027,06 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2013 року позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації № 100270000/2013/40541 та рішення про коригування митної вартості товару від 14.06.2013 р. № 100270000/2013/700064/2 Київської регіональної митниці; стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 13768,61 грн. та суму надмірно сплаченого мита у розмірі 6258,45 грн., на загальну суму 20 027,06 грн. (двадцять тисяч двадцять сім гривень 06 коп.). В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві звернулося до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в яких просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо обґрунтованості позовних вимог стосовно стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 13768,61 грн. та суму надмірно сплаченого мита у розмірі 6258,45 грн., на загальну суму 20 027,06 грн.

У судове засідання сторони не з'явилися, причини неявки сторін суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.06.2012 року, між ТОВ «Дієса» (Україна, покупець) та компанією Ningbo Haiji Electric Appliance Co, LTD (Китай, продавець) укладено контракт № 01/06/2012 на поставку товару, а саме «Пилососи побутові.Торговельна марка: ELENBERG. Виробник: Ningbo Haiji Electric Appliance Co, LTD, Китай. Країна виробництва: CN».

Судом встановлено, що за вказаним контрактом, позивач здійснив ввезення на митну територію України та митне оформлення товару - пилососів побутових: у кількості 3 440 штук на суму 70 989,00 дол. США.

Для митного оформлення товарів Позивачем було подано до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів митну декларацію у якій вказав митну вартість товару за основним методом - за ціною договору (контракту) та надав наступні документи: зовнішньоекономічний контракт № 01/06/2012 від 01 червня 2012 року; доповнення до зовнішньоекономічного контракту № 2 від 01.06.2012 р.; картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами; міжнародна автомобільна накладна (CMR); коносамент (Bill of Lading); платіжні доручення; довідка про транспортні витрати; прайс-лист виробника товару; копія експертного висновку Київської ТПП від 24.05.2013 № Ц-1121; інвойс; договір про надання послуг митного брокера; копія ліцензійного договору з додатками; копія договору (контракту) про перевезення; декларація про відповідність; інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару; сертифікат про походження товару загальної форми; лист №909 щодо страхування; лист № 910 щодо сум; копія акту про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у документах, необхідних для митного контролю; копія митної декларації країни відправлення.

В той же час, на думку митного органу, надані документи містять неповні відомості (у наданих документах містяться розбіжності, а саме; згідно п.2.3 контракту ціни на товар включають в себе вартість: упаковки, маркування, вартість завантаження, вартість експортних митних процедур, але в інвойсі та специфікації такі складові митної вартості товарів відсутні - тому неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару).

Митним органом було направлено позивачу повідомлення про надання додаткових документів, а саме: - каталоги специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерської документації та інші (за наявності) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Декларант направив митному органу документи, які додатково запитував цей орган, а саме: бухгалтерську довідку; копію експертного висновку Київської ТПП від 24.05.2013 № Ц-1121; копію додаткової угоди до Контракту від 14.11.2012 року; копію інвойсу; копію ліцензійного договору з додатками; копію митної декларації країни відправлення з перекладом; копію прайс-листа виробника товару з перекладом.

14.06.2013р. відповідачем - 1 було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100270000/2013/700064/2, яким Позивачу за резервним методом було збільшено суму мита та податку на додану вартість, яка підлягає сплаті у розмірі 20027,06 грн. та картку відмови в прийнятті митної декларації № 100270000/2013/40541.

Декларант, не погоджуючись з рішенням митного органу щодо коригування митної вартості, в порядку ст. 55 МК України надав гарантії сплати митних платежів.

У зв'язку з випуском товарів у вільний обіг з врахуванням коригованої митної вартості товарів згідно зі спірними рішеннями, позивачем додаткового сплачено до Державного бюджету України обов'язкових платежів в розмірі 20027,06 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями митного органу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено достовірність і повнота заявленої до митного оформлення митної вартості товарів за першим методом (за ціною угоди), натомість заперечення відповідача, на якого КАС України покладено обов'язок з доведення правомірності прийнятого рішення, не спростовують доводів позивача і не дають підстав для висновку про заниження позивачем митної вартості товарів та неможливість митного органу здійснити митне оформлення товарів за першим методом згідно заявленої позивачем митної вартості товарів.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог щодо стягнення надмірно сплачених сум мита та податку на додану вартість.

Судова колегія не може в повній мірі погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ГУ Державної казначейської служби України у м. Києві висловило свої заперечення лише стосовно стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 13768,61 грн. та суму надмірно сплаченого мита у розмірі 6258,45 грн., на загальну суму 20 027,06 грн.

Відносно визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації № 100270000/2013/40541 та рішення про коригування митної вартості товару від 14.06.2013 р. № 100270000/2013/700064/2 Київської регіональної митниці, ГУ Державної казначейської служби України у м. Києві в своїй апеляційній скарзі заперечень не зазначило.

В силу частини першої статті 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, відповідно до ч. 43.1. ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст. 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Також, відповідно до положень статті 43 ПК України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Порядок повернення таких коштів регламентовано наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» (далі - Порядок № 787).

Відповідно до п. 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою.

Отже, повернення надміру сплачених платежів, можливо при наявності факту такої сплати коштів та звернення платника до відповідного контролюючого органу, в даному разі - митного.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення на користь ТОВ «Дієса» суми надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 13768,61 грн. та суму надмірно сплаченого мита у розмірі 6258,45 грн., на загальну суму 20 027,06 грн. з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві задоволенню не підлягають, оскільки законодавством передбачений інший порядок повернення зазначених грошових сум.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції належної оцінки не надав.

Отже, колегія суддів, у відповідності до ст. 205 КАС України, приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати в частині повернення ТОВ «Дієса» суми надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 13768,61 грн. та суму надмірно сплаченого мита у розмірі 6258,45 грн., на загальну суму 20 027,06 грн. з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, та ухвалити в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Керуючись статтями 195, 196, 202, 205, 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2013 року - скасувати в частині повернення ТОВ «Дієса» суми надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 13768,61 грн. та суму надмірно сплаченого мита у розмірі 6258,45 грн., на загальну суму 20 027,06 грн. з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, та ухвалити в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.