Справа № 2а-5281/11/2670
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м. Київ К/9991/24609/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у письмовому провадженні

касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012

у справі № 2а-5281/11/2670 Окружного адміністративного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.10.2011 позов задоволено: зобов'язано ДПІ у Шевченківському районі м. Києва зняти з податкового обліку ОСОБА_4 та внести відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012 постанову суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач не реалізував своє процесуальне право подання заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що позивач звернувся до ДПІ у Шевченківському районі м. Києва за довідкою про джерела доходів та підтвердження факту, що він не займається підприємницькою діяльністю. На цю заяву позивачу видано довідку, в якій вказано, що джерелом його доходу є здійснення підприємницької діяльності. Посилаючись на те, що він ще в 1998 році подав заяву до ДПІ у Шевченківському районі м. Києва про зняття його з податкового обліку у зв'язку з припиненням підприємницької діяльності, якою фактично після цього не займався, просить суд зобов'язати ДПІ у Шевченківському районі м. Києва зняти його з податкового обліку як підприємця та внести відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з пунктом 63.1 ст. 63 Податкового кодексу України (ПК) облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 65.1 ст.65 ПК встановлено, що взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за місцем їх державної реєстрації на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Відповідно до підпункту 67.1.2 пункту 67.1 ст. 67 цього Кодексу (в редакції Закону України від 02.12.2010 № VІ, чинній до 1 липня 2012 року, тобто на час ухвалення судових рішень у цій справі) підставами для зняття з обліку у контролюючих органах самозайнятих осіб є наявність хоча б однієї з підстав, визначених пунктом 65.10 статті 65 цього Кодексу для самозайнятої особи.

Пунктом 65.10 ст. 65 цього Кодексу передбачені такі підстави внесення до Державного реєстру запису про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця чи незалежної професійної діяльності фізичної особи: визнання фізичної особи недієздатною або обмеження її цивільної дієздатності - з дати набрання законної сили відповідним рішенням суду; смерті фізичної особи, у тому числі оголошення такої особи померлою, що підтверджується свідоцтвом про смерть (витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інформацією органу державної реєстрації актів цивільного стану), а також визнання фізичної особи безвісно відсутньою, що підтверджується судовим рішенням; внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця - з дати державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; реєстрації припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи у відповідному уповноваженому органі - з дати реєстрації; закінчення строку, на який було видано свідоцтво про реєстрацію чи інший документ (дозвіл, сертифікат тощо), - з дати закінчення такого строку; заборони судом фізичній особі провадити підприємницьку діяльність або незалежну професійну діяльність - з дати набрання законної сили відповідним рішенням суду, якщо інше не визначене у рішенні суду; наявності обмежень права на провадження підприємницької діяльності або незалежної професійної діяльності, які встановлені законодавством, - з дати надходження відповідних документів до контролюючого органу за місцем обліку фізичної особи, якщо інше не встановлено законом чи рішенням суду; анулювання чи скасування згідно із законодавством свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на провадження підприємницької або незалежної професійної діяльності, - з дати такого анулювання чи скасування (підпункти 65.10.1 - 65.10.8).

Порядок зняття з обліку фізичної особи-підприємця як платника податків, встановлений пунктом 11.12 Порядоку обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом ДПА України від 22.12.2010 № 979 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 грудня 2010 р. за N 1439/18734). Так, згідно з абзацами першим-третім підпункту 11.12.1 цього пункту після прийняття рішення про припинення підприємницької діяльності та внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи - підприємця щодо припинення нею підприємницької діяльності, фізична особа - підприємець зобов'язана подати до органу державної податкової служби за основним місцем обліку: заяву за ф. N 8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за ф. N 6-ОПП; оригінали документів, що видаються органами державної податкової служби платнику податків (свідоцтва, патенти, довідки за ф. N 4-ОПП, інші документи тощо) і підлягають поверненню до органу державної податкової служби, а також завірені органом державної податкової служби копії цих документів, якщо такі видавались та підлягають поверненню до органу державної податкової служби.

Звернення до органу державної податкової служби за місцем податкового обліку із заявою про припинення платника податків за ф. 8-ОПП після прийняття рішення про внесення до Єдиного державного реєстру запису щодо прийняття рішення про припинення підприємницької діяльності було передбачене і нормами пункту 8 Інструкції про порядок обліку платників податків, затвердженої наказом ДПА України від 19.02.1998 № 80 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 березня 1998р. за № 172/2612) (з наступними змінами і доповненнями) (наказ втратив чинність згідно з наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 № 979).

Відповідно до частини першої ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує протии адміністративного позову (частина друга цієї статті).

Позивач звернувся з адміністративним позовом про зобов'язання ДПІ зняти його з податкового обліку, при цьому не наддав суду доказів звернення до податкового органу із заявою встановленої нормативними актами форми та змісту як процедурної підстави для зняття з податкового обліку платника податків. З огляду на це суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в позові, оскільки обставини щодо бездіяльністі ДПІ стосовно зняття позивача з податкового обліку у справі не встановлені.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко
Судді: О.А. Веденяпін
М.П. Зайцев