Справа № 810/772/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 року 810/772/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "БОРИСПІЛЬМІСЬКБУД" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

25 лютого 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "БОРИСПІЛЬМІСЬКБУД" (далі - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10 лютого 2015 р. № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно зробив висновки про нікчемність правочинів, які були укладені між позивачем та приватним підприємством "НП "Хіміч" (далі - ПП "НП "Хіміч"). Стверджує, що всі укладені позивачем угоди були реальні та виконані їх сторонами в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити посилаючись на те, що правочини між позивачем та ПП "НП "Хіміч" за період липень 2014 р. здійснені без мети настання реальних наслідків. Стверджує, що названі правочини є нікчемними (т. 2 а.с. 84-86).

Суд у судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

8 вересня 2006 р. позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (т. 2 а.с. 58-60).

Основними видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є: будівництво інших споруд, н.в.і.у.; підготовчі роботи на будівельному майданчику; інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; діяльність у сфері архітектури; будівництво житлових і нежитлових будівель.

З 30 грудня 2014 р. по 12 січня 2015 р. відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП "НП "Хіміч" за липень 2014 р., за результатами якої 16 січня 2015 р. було складено акт перевірки № 15/22-04/34536374 (далі - акт перевірки № 15/22-04/34536374) (т. 1 а.с. 11-19).

У розділі "Висновок" названого акту перевірки зазначено, що позивачем порушено:

1) п. 185.1 ст 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2012 р. № 2755-VI (далі - ПК України), що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету за липень 2014 р. на загальну суму 516 833 грн 00 коп.

На підставі висновків акту перевірки № 15/22-04/34536374 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 10 лютого 2015 р. № , яким збільшено суму грошового зобов'язання на загальну суму 646 041 грн 25 коп., з якої за основним платежем - 516 833 грн 00 коп., за штрафними санкціями - 129 208 грн 25 коп. (далі - податкове повідомлення-рішення № ) (т. 1а.с. 9).

У зв'язку з тим, що позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправними, ним було подано даний адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України.

Згідно з вимогами п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до вимог п. 85.8 ст. 85 ПК України посадова (службова) особа органу державної податкової служби, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Як убачається з п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому п. 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Згідно з вимогами п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Відповідно до вимог п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з вимогами п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

Відповідно до вимог п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Як убачається з п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з вимогами п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з вимогами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Із аналізу положень ст. ст. 138 і 198 ПК України вбачається, що скористатися правом на формування валових витрат і податкового кредиту можливо лише при наявності первинних бухгалтерських документів, оформлених у відповідності до Закону. Відсутність таких документів зумовлює неможливість включення позивачем до складу валових витрат і податкового кредиту сум, що підтверджуються вказаними документами у періоді фізичного здійснення господарської операції.

Згідно з вимогами п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до вимог п. 201.6 ст. 201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Як убачається з п. 201.12 ст. 201 ПК України, у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку. Для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається податкова накладна, податкові зобов'язання за якою включені до податкової декларації попереднього періоду.

Наявні матеріали справи свідчать, що відповідачем було поставлено під сумнів фінансово - господарську діяльність позивача, зокрема, реальність господарських операцій з контрагентом - ПП "НП "Хіміч" та зроблено висновок, що господарські операції між ними були фіктивними правочинами.

Проте, даний висновок суд вважає помилковим з таких підстав.

5 травня 2014 р. між позивачем (замовником) та ПП "НП "Хіміч" (підрядником) було укладено договір № 07/2014-СП (далі - договір 07/2014-СП) (т. 1 а.с. 48-53).

Згідно з п.п. 1 названого договору замовник доручив, а підрядник взяв на себе зобов'язання виконати комплекс спеціальних будівельно-монтажних робіт по влаштуванню буроін'єкційних паль діам. 450 мм та діам. 620 мм на об'єкті «Будівництво комплекса будинків Посольства Беларусь в Україні по вул. Солом'янській 17 в Солом'янському районі м. Києва».

29 квітня 2014 р. між позивачем (замовником) та ПП "НП "Хіміч" (підрядником) було укладено договір № 06/2014-СП (далі - договір 06/2014-СП) (т. 1 а.с. 81-86).

Згідно з п.п. 1 названого договору замовник доручив, а підрядник взяв на себе зобов'язання виконати комплекс робіт по влаштуванню монолітних та збірних залізобетонних конструкцій на об'єкті «Будівництво житлово-офісно-торговельно-розважальному комплексу по вул. Анрі Барбюса 52/1 в Печерському районі, м. Києва 4-5 черги».

26 червня 2014 р. між позивачем (замовником) та ПП "НП "Хіміч" (підрядником) було укладено договір № 08/2014-СП (далі - договір 08/2014-СП) (т. 2 а.с. 2-6).

Згідно з п.п. 1 названого договору підрядник взяв на себе зобов'язання виконати власними силами з матеріалу замовника комплекс спеціальних будівельно-монтажних робіт з виготовлення, доставки та влаштування метало пластикових конструкцій (вікна/двері), підвіконників та відливів на об'єкті «Будівництво житлово - офісного комплексу з підземним паркінгом у 4-а м/р ж/м Позняки у Дарницькому районі в м. Києві» згідно робочої документації та здати замовникові роботи та документацію. Водночас замовник взяв на себе зобов'язання надати підряднику фронт робіт, передати затверджену проектно-кошторисну документацію - специфікацію на вікна та оплатити виконані роботи.

На виконання договорів № № 06/2014-СП, 07/2014-СП та 08/2014-СП позивачем суду було надано такі документи. Зокрема:

1. Акти звіряння (т. 1 а.с. 54, 87, т. 2 а.с. 7);

2. Довідки про вартість виконаних робіт від 31 липня 2014 р. (т. 1 а.с. 56, 91-92, т. 2 а.с. 11)

3. Акти приймання виконання будівельних робіт від 31 липня 2014 р. (т. 1 а.с. 57-59, 93-141, т. 2 а.с. 12-19).

4. Податкі накладні від 4, 8, 9, 11, 18, 22 липня 2014 р. № № 4, 5, 6, 54, 79, 80, 81 (т. 1 а.с. 60, 142-145 );

Перелічені документи були підписано посадовою особою ПП "НП "Хіміч" та завірені печаткою цього товариства.

Оплата позивачем за виконані ПП "НП "Хіміч" роботи підтверджується банківськими виписками від 4 липня 2014 р. на загальну суму 500 000 грн 00 коп., 8 липня 2014 р. - 580 000 грн 00 коп., 9 липня 2014 р. - 200 000 грн 00 коп., 11 липня 2014 р. - 500 000 грн 00 коп., 18 липня 2014 р. - 200 000 грн 00 коп., 150 000 грн 00 коп., 22 липня 2014 р. - 606 000 грн 00 коп., 365 000 грн 00 коп., які завірені печаткою публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (т. 1 а.с. 55, 88-90, т. 2 а.с. 8-10).

Крім того, судом враховано, що на дату укладення та виконання договору поставки у розпорядженні позивача були документи на підтвердження державної реєстрації ПП "НП "Хіміч", зокрема, копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, згідно з яким названий контрагент зареєстрований, як юридична особа, а його керівником є Сусло О.Г. (т. 2 а.с. 61-63).

Судом встановлено, що договори № № 06/2014-СП, 07/2014-СП та 08/2014-СП позивачем були укладені на виконання раніше укладених договорів між ним та товариствами з обмеженою відповідальністю "Спецмехбуд 21", "Ягуар", публічним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Київміськбуд".

Дана обставина підтверджується наданими позивачем суду копіями документів, а саме:

- договорів (т. 1 а.с. 61-67);

- актів звіряння (т. 1 а.с. 68, 152, т. 2 а.с. 29);

- довідок про вартість виконаних робіт (т. 1 а.с. 73, 159, т. 2 а.с. 34);

- актів приймання виконаних робіт (т. 1 а.с. 74-79, 160-218, т. 2 а.с. 35-46);

- податкових накладних (т. 2 а.с. 73-82).

На підтвердження оплати за виконані за вказаними договорами роботи позивачем надано банківські виписки, які завірені печаткою публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (т. 1 а.с. 69-72, 153-158 т. 2 а.с. 30-33).

На підставі викладено суд дійшов висновку, що:

- укладення та виконання позивачем договорів № № 06/2014-СП, 07/2014-СП та 08/2014-СП дійсно мало місце та було вчинено з метою здійснення господарської діяльності;

- виконання позивачем договорів № № 06/2014-СП, 07/2014-СП та 08/2014-СП призвело до зміни його майнового стану;

- на дату укладення та виконання позивачем договорів № № 06/2014-СП, 07/2014-СП та 08/2014-СП у нього не було сумніву стосовно дійсності реєстрації та господарської діяльності ПП "НП "Хіміч", що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (т. 2 а.с. 61-63).

Наведене свідчить про реальність укладення та виконання договору договорів № № 06/2014-СП, 07/2014-СП та 08/2014-СП між позивачем та ПП "НП "Хіміч".

Водночас, судом не можуть бути взяті до уваги письмові заперечення відповідача, в яких зазначено про нереальність господарських операцій, здійснених ПП «ІН КОМ», оскільки позивач жодних взаємовідносин з зазначеним підприємством у липні 2014 р. не здійснював (т. 2 а.с. 84-86).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів нікчемності господарських операцій здійснених між позивачем та ПП "НП "Хіміч" за липень 2014 р. та не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем документи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення від 10 лютого 2015 р. № протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 72, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 10 лютого 2015 р. № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "БОРИСПІЛЬМІСЬКБУД" сплачений ним судовий збір у сумі у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.