Справа № 802/625/15-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 травня 2015 р. Справа № 802/625/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

представника позивача: Іскри С.М.

представника відповідача: Мельник Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області

до: управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області

про: визнання дій неправомірними та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось управління Державної казначейської служби України у м.Ладижині Вінницької області із адміністративним позовом до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про:

- визнання неправомірними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Мельник Тетяни Петрівни стосовно винесення 14.02.2015 року постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №46539575) щодо стягнення з управління Державної казначейської служби України у м.Ладижині Вінницької області виконавчого збору в розмірі 1360,00 грн.;

- скасування постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №46539575) щодо стягнення з управління Державної казначейської служби України у м.Ладижині Вінницької області виконавчого збору в розмірі 1360,00 грн. винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Мельник Тетяною Петрівною 14.02.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 14.02.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Мельник Тетяною Петрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №46539575) з виконання постанови відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області від 26.11.2014 року про стягнення з управління Державної казначейської служби України у м.Ладижині Вінницької області виконавчого збору в розмірі 1360,00 грн. Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування. А тому, на думку позивача, відповідачем порушено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів. В зв'язку з чим, позивач звернувся з даним позовом до суду.

З урахуванням ухвали суду від 18.03.2015 року належним відповідачем по справі визначено управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, вказуючи на правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду у справі №802/1562/14-а від 19.06.2014 року задоволено частково адміністративний позов міського фінансового управління Ладижинської міської ради Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Ладижинська міська рада Вінницької області до Державної казначейської служби України, головного управління Державної казначейської служби України, управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії та зобов'язано управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області перерахувати тимчасово вільні кошти спеціального фонду місцевого бюджету м. Ладижин в сумі 30000000 грн. (тридцять мільйонів гривень) на депозитний рахунок № 577 в ПАТ АБ "Украгазбанк".

На виконання зазначеної постанови 05.11.2014 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист в адміністративній справі №802/1562/14-а.

18.11.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Мельник Тетяною Петрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №45483056), якою зобов'язано позивача в строк до 25.11.2014 року в добровільному порядку виконати рішення суду.

В подальшому, у зв'язку з невиконанням боржником у наданий державним виконавцем строк для самостійного виконання виконавчого листа, 26.11.2014 року останнім винесено постанову (ВП №45483056) про стягнення з управління Державної казначейської служби України у м.Ладижині Вінницької області виконавчого збору в сумі 1360,00 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Мельник Тетяни Петрівни від 13.02.2015 року закінчено виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 802/1562/14-а, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 05.11.2014 року, а постанову про стягнення із боржника виконавчого збору від 26.11.2014 року виділено в окреме провадження.

14.02.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання постанови відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про стягнення з управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області виконавчого збору в сумі 1360,00 грн.

Вважаючи дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Мельник Тетяни Петрівни щодо винесення даної постанови неправомірними, а постанову такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 даного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частин 1, 2 статті 2 Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (частина 1 статті 6 Закону).

Згідно частини 1, абзацу 2 частини 2 статті 11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 1, пункту 7 частини 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Такими виконавчими документами, серед іншого, є постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

Положеннями статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як зазначалося, 26.11.2014 року державним виконавцем у зв'язку з невиконанням боржником у наданий строк для самостійного виконання виконавчого листа, винесено постанову (ВП №45483056) про стягнення з управління Державної казначейської служби України у м.Ладижині Вінницької області виконавчого збору в сумі 1360,00 грн. Дана постанова оскаржена позивачем в судовому порядку. Однак, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 02.02.2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015 року, в задоволенні адміністративного позову управління Державної казначейської служби України у м.Ладижині Вінницької області до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови ВП №45483056 від 26.11.2014 року відмовлено.

Таким чином, постанова управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.11.2014 року, на підставі якої прийнято оскаржувану у даній справі постанову, є правомірною (законною).

У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору (частина 6 статті 28 ЗУ "Про виконавче провадження").

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802 затверджено Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Пунктом 8.8. Інструкції передбачено, що при виконанні рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, у разі якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій та накладені на нього штрафи у передбачених Законом випадках, державний виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. Після завершення виконавчого провадження з виконання рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, якщо виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій, штрафи не стягнуто, державний виконавець відкриває виконавчі провадження за відповідними постановами та вживає заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом, шляхом звернення стягнення на кошти та інше належне боржнику майно.

В силу п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Необхідно зазначити, що як із норм Закону України "Про виконавче провадження", так із норм Інструкції прослідковується чіткий спосіб вчинення дій (прийняття рішень) державним виконавцем у випадку завершення виконавчого провадження та не стягнення до цього моменту виконавчого збору. Зокрема, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження повинен відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Тому, у зв'язку із вжиттям всіх заходів щодо примусового виконання рішення суду, передбачених статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження", 13.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та у відповідності до вищезазначених норм винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.11.2014 року. Такий порядок прийняття рішення повністю відповідає ч. 6 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, відповідач при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №46539575) від 14.02.2015 року діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження", оскільки нормами даного Закону передбачено прямий обов'язок державного виконавця не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) виконавчого провадження відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору. А вже після відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, необхідні документи можуть бути направлені до органів Державної казначейської служби для виконання у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року за №845 (далі - Порядок). Тому доводи позивача про порушення відповідачем Порядку є безпідставними.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв на підставі Закону та у межах своїх повноважень, а тому позовні вимоги про визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2015 року неправомірними та скасування даної постанови є безпідставними і задоволенню не підлягають.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд не встановив їх понесення сторонами.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович