Справа № 348/2863/14-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 травня 2015 року м. Київ К/800/22215/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Калашнікова О.В., перевіривши касаційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2015 року, залишеною без змін хувалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року, позов задоволено: визнано протиправними дії відповідача. Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати позивачу до його трудового стажу періоди роботи у ВАТ НК «Роснефть-Пурнефтегаз» з 01.08.1988 року по 26.05.1998 року на посадах водія, слюсаря 4-го розряду, водія та зобов'язати виплатити йому недоотриману пенсію, починаючи з 01.07.2014 року.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій обгрунтовано взяли до уваги, що згідно ст. 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», працівникам які працювали в умовах Крайньої Півночі за умови укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років поряд з іншими пільгами, згідно п. «д» ст. 5 - зараховувався один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцях прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців роботи при нарахуванні стажу, який дає право на отримання пенсії по старості і по інвалідності. Пільги передбачені цією статтею надавались також особам, які прибули у райони Крайньої Півночі і в місця прирівняні до районів Крайньої Півночі з власної ініціативи і заключили строковий трудових договір про роботу в цих районах.

Отже, єдиною умовою для зарахування стажу роботи, який дає право на отримання пенсії по старості і по інвалідності в районах Крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в 1,5-му розмірі згідно ст. 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», є трудові договори про роботу в цих районах на строк п'ять років.

Враховуючи те, що період роботи позивача з 01.08.1988 року по 26.05.1998 року в районах Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою яка наводились вище і яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі, на позивача поширюються пільги передбачені Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", суди попередніх інстанцій дійшли до вірного висновку про те, що відповідачем безпідставно було відмовлено позивачу у пільговому розрахунку стажу. При цьому відповідні висновки судів не спростовуються посиланнями на порушення Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637,

У касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування ухвалених у справі судових рішень, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та-або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, зазначена касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Калашнікова

(підпис)

з оригіналом згідно:

в.о. помічника судді Герасименко Т.М.