Справа № 522/609/15-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/609/15-а

Категорія: 6 Головуючий в 1 інстанції: Кічмаренко С.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.
судді -Коваля М.П.
судді -Вербицької Н.В.
при секретарі -Богдановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2015 року по адміністративній справі за позовом Благодійного фонду «Дитяче село «АСТР» до Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування п. 6 Додатку № 1 рішення Одеської міської ради,

встановила:

Позивач Благодійний фонд «Дитяче село «АСТР» 15.01.2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської міської ради про визнання незаконним рішення Одеської міської ради від 07.07.2009 року № 4438-V «Про скасування рішень Одеської міської ради від 04.07.2007 року № 1430-V «Про надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж території скверів у м. Одесі» та № 1431-V «Про надання згоди на розробку проектів з організації та встановлення меж території парків у м. Одесі», затвердження переліку парків та скверів у м. Одесі, розробки проектів з їх організації (створення, благоустрою) та надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж території рекреаційного призначення - парків та скверів у м. Одесі» в частині визначення територій, що знаходяться у постійному користуванні Благодійного фонду «Дитяче село «АСТР» відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 12.06.2000 року І-ОД № 000331; скасування п. 6 Додатку № 1 до рішення Одеської міської ради від 07.07.2009 року № 4438- V.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що оскаржуваним рішенням земельна ділянка, яка знаходиться у постійному користуванні позивача згідно державного акту, була визначена в якості парку. Прийняте рішення в частині визначення парком території, що знаходиться у постійному користуванні позивача є незаконним, воно порушує права та законні інтереси Благодійного фонду «Дитяче село «АСТР» та не відповідає вимогам чинного законодавства України. Позивач зазначає, що пунктом 6 додатку №1 вказаного рішення Одеська міська рада порушує його законні права та інтереси, оскільки перешкоджає переоформленню права землекористування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства України та на той факт, що оскаржуваним рішенням права позивача не порушуються.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2015 року позов Благодійного фонду «Дитяче село «АСТР» до Одеської міської ради про визнання незаконним рішення Одеської міської ради від 07.07.2009 року № 4438-V «Про скасування рішень Одеської міської ради від 04.07.2007 року № 1430-V «Про надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж території скверів у м. Одесі» та № 1431-V «Про надання згоди на розробку проектів з організації та встановлення меж території парків у м. Одесі», затвердження переліку парків та скверів у м. Одесі, розробки проектів з їх організації (створення, благоустрою) та надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій рекреаційного призначення - парків та скверів у м. Одесі» в частині визначення парком територій, що знаходяться у постійному користуванні Благодійного фонду «Дитяче село «АСТР» відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 12.06.2000 року І-ОД № 000331; скасування п. 6 Додатку № 1 до рішення Одеської міської ради від 07.07.2009 р. № 4438- V було задоволено.

Визнано незаконним рішення Одеської міської ради № 4438-V від 07.07.2009 року «Про скасування рішень Одеської міської ради від 04.07.2007 року № 1430-V «Про надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій скверів у м. Одесі» та № 1431-V «Про надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій парків у м. Одесі», затвердження переліку парків та скверів у м. Одесі, розробки проектів з їх організації (створення, благоустрою) та надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій рекреаційного призначення - парків та скверів у м. Одесі» в частині визначення територією рекреаційного призначення - парком, території, що знаходиться у постійному користуванні Благодійного фонду «Дитяче село «АСТР» відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 12.06.2000 року І-ОД №000331.

Скасовано п. 6 Додатку № 1 до рішення Одеської міської ради № 4438-V від 07.07.2009 року «Про скасування рішень Одеської міської ради від 04.07.2007 року № 1430-V «Про надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій скверів у м. Одесі» та № 1431-V «Про надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій парків у м. Одесі», затвердження переліку парків та скверів у м. Одесі, розробки проектів з їх організації (створення, благоустрою) та надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій рекреаційного призначення - парків та скверів у м. Одесі».

В апеляційній скарзі Одеська міська рада, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції було встановлено, що відповідно до рішення Одеської міської Ради народних депутатів від 14 вересня 1999 року № 202-ХХІІІ Благодійному фонду «Дитяче село «АСТР» було надано земельну ділянку у постійне користування для експлуатації та обслуговування комплексу об'єктів фонду. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчено Державним актом на право постійного користування землею № І-ОД №000331 від 12.06.2000 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 96 (а.с. 8-12).

Статтею92 ЗК України від 25.10.2001 року (який набрав чинності 01.01.2002 року) визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Частиною 2 ст. 92 ЗК України визначено, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації.

Таким чином, Благодійний фонд «Дитяче село «АСТР» не входить до кола осіб, що набувають права постійного користування земельною ділянкою. Відповідно до п.6 Розділу X ЗК України громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Однак, оскільки ЗК України не встановив чітких матеріально-правових і процесуальних гарантій зміни юридичного титулу права постійного користування земельною ділянкою на право власності або на право оренди, рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року N 5-рп/2005 положення пункту 6 Розділу X ЗК України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Виходячи з вищевикладеного, законодавством України не визначено терміну для переоформлення права постійного користування. Однак, користувач може його здійснити за власним бажанням у будь-який момент, адже земельне законодавство не передбачає можливості знаходження земельної ділянки у постійному користуванні осіб інших ніж визначено у ч. 2 ст. 92 ЗК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2009 року Одеською міською радою було прийняте рішення № 4438-V «Про скасування рішень Одеської міської ради від 04.07.2007 року № 1430-V «Про надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій скверів у м. Одесі» та № 1431-V «Про надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій парків у м. Одесі», затвердження переліку парків та скверів у м. Одесі, розробки проектів з їх організації (створення, благоустрою) та надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій рекреаційного призначення - парків та скверів у м. Одесі». Вказаним рішенням було затверджено попередній перелік територій рекреаційного призначення - парків та скверів у м. Одесі (додаток 1). У п.6 Додатку № 1 вказаного рішення зазначено: «парк на території благодійного фонду Дитяче село «АСТР» (в минулому територія санаторію ім. Чувиріна), 5 ст. Великого Фонтану» (а.с. 13-15).

Пунктом 2.1. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року N 105 передбачено, що парк - самостійний архітектурно-організаційний комплекс площею понад 2 га, який виконує санітарно-гігієнічні функції та призначений для короткочасного відпочинку населення. Відповідно до п. а) ч.4 ст.83 ЗК України парки є землями загального користування населених пунктів.

Визнання території, що знаходиться у постійному користуванні Благодійного фонду згідно державного акту, парком по суті є вилученням земельної ділянки, адже земельна ділянка отримала статусу земель загального користування та позивач позбавлений можливості здійснити переоформлення земельної ділянки для подальшого особистого користування нею. Будь-яких погоджень чи повідомлень про прийняття оскаржуваного рішення позивач від відповідача не отримував.

Земельне законодавство України передбачає можливість вилучення земельної ділянки, що знаходиться у постійному користуванні, однак за умови дотримання вимог ст. 149 ЗК України. Таке вилучення повинне здійснюватися виключно для суспільних та інших потреб, за відповідним рішенням органів місцевого самоврядування та за згодою землекористувачів. У разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання повинно вирішуватися в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 26 грудня 2014 року із листа ТОВ «АКРОПОЛЬ БІЛДІНГ» позивачу стало відомо про неможливість переоформлення права постійного користування через те, що п. 6 додатку № 1 оскаржуваного рішення Одеської міської ради територія Благодійного фонду «Дитяче село «АСТР» була визначена парком (а.с. 39).

Згідно матеріалів справи, листом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради № 01-18/2097-09-02 від 13.01.2015 року також було повідомлено про наявність оскаржуваного рішення Одеської міської ради, яке перешкоджає підготовці проекту рішення Одеської міської ради про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки (а.с. 40-41).

Крім того слід зазначити, що статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначена виключна компетенція міських рад. Проте повноважень щодо скасування прийнятих власних рішень зазначеною нормою не передбачено.

Рішенням Конституційного суду у справі №7-рп від 16 квітня 2009 року за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини 2 ст.19, ст.144 Конституції України, ст.25, ч.14 ст.46, ч.1, 10, ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що закріплені у ст. 144 Конституції України і ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань і функцій, визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування. В Законі встановлено, що ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України та законами України до їх відання, і що рішення відповідної ради може бути внесене на повторний розгляд цієї ж ради (ст. 25, ч. 4 ст. 59).

Конституційним Судом України було також зазначено, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (ст. 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (ст. 74).

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таку ж позицію викладено у ч.2 п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (з наступними змінами і доповненнями): органи виконавчої влади не можуть скасовувати рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування чи зміни постанови суду 1-ї інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає не суттєвими та такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 та п. 1 ч. 1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2015 року по адміністративній справі за позовом Благодійного фонду «Дитяче село «АСТР» до Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування п. 6 Додатку № 1 рішення Одеської міської ради - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В. Яковлев
Суддя:/підпис/М.П. Коваль
Суддя:/підпис/Н.В. Вербицька