Справа № 2а/2206/13-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2015 р. м. Київ К/800/47383/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії та додаткової пенсії відповідно до ст.ст.49,50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов'язання відповідача провести позивачу з 01.11.2011р. перерахунок пенсії відповідно до ст.ст.49,50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тим самим відшкодувати заборгованість в розмірі 81404,00грн.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.07.2013р., залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.09.2013р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив рішення судів скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що постановою Добропільського міськрайонного суду від 12.01.2011р. визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_4 відповідно до ч.4 ст.54 та ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано УПФУ в м.Добропіллі здійснити з 01.11.2010р. перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст.ст.50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На виконання вказаної постанови відповідачем здійснювався перерахунок та виплачувалась позивачу пенсія і додаткова пенсія в розмірах, встановлених ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», по жовтень 2011 року.

В зв'язку з тим, що, починаючи з листопада 2011 року розмір пенсії позивача зменшився, останній 04.04.2013р. звернувся до УПФУ в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області із заявою, в якій з посиланням на протиправність дій останнього щодо невиконання рішення суду від 12.01.2011р. просив виплатити заборгованість по пенсії, проте, листом відповідача за №61/А-10-01-01 від 12.04.2013р. йому було відмовлено у вчиненні таких дій з посиланням на внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та встановлення пенсій та додаткових пенсій, призначених у відповідності до вказаного Закону, в розмірах, передбачених та профінансованих за рахунок Державного бюджету України на відповідний рік.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що, оскільки відповідно до Прикінцевих положень Законів України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та «Про Державний бюджет України на 2013 рік» норми і положення, зокрема, ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на відповідні роки, а згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011р. №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", що набрала законної сили 23.07.2011р., особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розміри пенсій та щомісячних додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, встановлені в певних розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, то дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачеві пенсії та додаткової пенсії з листопада 2011 року в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, узгоджуються з нормами законодавства.

Проте, колегія суддів Вищого адміністративного суду України відзначає наступне.

Частиною 5 статті 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно ж до ч.1 ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Як встановлено судами та вже вказувалось в цій ухвалі, постановою Добропільського міськрайонного суду від 12.01.2011р., зокрема, зобов'язано УПФУ в м.Добропіллі здійснити з 01.11.2010р. перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст.ст.50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» й саме припинення органом Пенсійного фонду України з 01.11.2011р. виплати пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_4 у присуджених судом розмірах і стали підставою для звернення останнього до суду з позовом у даній справі, тобто спірні у даній справі відносини стосуються виконання судового рішення, що безпосередньо пов'язані з процедурою виконавчого провадження, проте, це залишилось поза увагою судів попередніх інстанцій.

Крім того, суд першої інстанції, здійснюючи розгляд даної справи та вказуючи про пропуск позивачем строку звернення до суду, що є підставою для відмови в задоволенні позову, застосував до спірних правовідносин норми ст.ст.99,100 КАС України в редакції, яка на час звернення з позовом (травень 2013 року) вже втратила законну силу й передбачала таку процесуальну дію, як залишення позову без розгляду; апеляційний же суд, вказавши в своєму рішенні про допущене судом першої інстанції порушення, прийшов до висновку про непропуск позивачем такого строку, не навівши, при цьому, будь-яких мотивів, за яких він прийшов до такого висновку.

Водночас, суди не надали оцінки тій обставині, що виплата пенсії та додаткової пенсії носить щомісячний системний характер, а отже позивач був обізнаний (повинен був бути обізнаний) про порушення своїх прав кожного відповідного числа місяця, отримуючи пенсію.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм процесуального права не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати обставини, судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, якому слід дослідити вищевказані обставини і прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 вересня 2013 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Швець В.В.