Справа № 813/1609/13-а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Справа № 8060/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Заверухи О.Б., Курильця А.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу приватного підприємства «Термостиль» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 7.05.2013 року в справі за позовом приватного підприємства «Термостиль» до Державної податкової інспекції у Сокальському районі Львівської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2013 року ПП «Термостиль» звернулося до суду з позовом до ДПІ у Сокальському районі Львівської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивач просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 05.02.2013 року, яким йому збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 102778,61 грн.

Посилався на необґрунтованість висновку податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідних умов для відповідної господарської діяльності, а саме основних фондів, транспортних засобів, що свідчить про неможливість самостійно здійснювати фінансово-господарську діяльність та здійснення безтоварних господарських операцій з контрагентами.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 7.05.2013 року позивачу в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило ПП «Термостиль», яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт посилається на те, що суд порушив порядок оцінки доказів, неналежно оцінивши такі, не звернув уваги, що господарські операції позивача з його двома контрагентами були реальними, внаслідок чого безпідставно відмовив позивачу в задоволенні позову.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції , 14.05.2015 року Сокальська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області як правонаступник відповідача подала суду заяву за вх. № К-11819/15 про закриття провадження у справі у зв'язку з примирення сторін та досягненням податкового компромісу.

Заява обумовлена тим, що оскільки ПП «Термостиль» звернулося до відповідача із заявою про досягнення податкового компромісу від 16.03.2015 року №1 та відповідно до квитанції № 10607367-1 від 20.03.2015 року сплатило 4111,15 грн. (5% податкових зобов'язань з податку на додану вартість, визначених податковим повідомленням-рішенням від 19.06.2014 р. №), то наявні всі підстави для застосування податкового компромісу.

З аналогічною заявою звернулося до суду ПП «Термостиль» (лист від 15.05.2015 року № К-11890/15).

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, а інші особи, які беруть участь в справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не прибули, що є підставою для її розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши заяви про примирення сторін, колегія суддів дійшла висновку про можливість їх задоволення, оскільки це не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.

У відповідності до статті 194 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду. У разі примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статті 113 КАС України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 113 КАС України сторони можуть повністю або частково врегулювати спір на основі взаємних поступок. Примирення сторін може стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета адміністративного позову.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу» від 25 грудня 2014 року № 63-VIII визначено особливості уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу.

За приписами п.11-2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно до п.1 підрозділу 9-2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 01 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.7 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Відповідно до п.2 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Згідно з п. 8 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Як видно з рішення податкового органу про погодження застосування податкового компромісу від 25.03.2015 року та квитанції № 10607367-1 від 20.03.2015 року, ПП «Термостиль» сплатило 4111,15 грн. (5% податкових зобов'язань з податку на додану вартість, визначених оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 19.06.2014 р. №).

Відповідно п.5 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду, суд апеляційної інстанції має право, визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі.

В ст.203 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Пунктом 3 частини 1 статті 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо сторони досягли примирення. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається (ч.3 ст.157 КАС України).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі з наведених підстав.

Керуючись ст.157, ст. 197, ст.203, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяви Сокальської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області та приватного підприємства «Термостиль» про закриття провадження у зв'язку із досягненням примирення (податкового компромісу) задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 7.05.2013 року у справі № 813/1609/13-а скасувати.

Провадження у справі закрити у зв'язку з примирення сторін та досягненням податкового компромісу.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : О.Б. Заверуха

А.Р. Курилець