Справа № 813/1814/15
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року № 813/1814/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В.

за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

представника позивача - Романіва О.Б.,

представника відповідачів - Гриб О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Укртранснафта", в особі Філії "Магістральні нафтопроводи "Дружба" до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Львівської області Гриб Олесі Богданівни, реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

публічне акціонерне товариство "Укртранснафта", в особі Філії "Магістральні нафтопроводи "Дружба" (далі - позивач, ПАТ "Укртранснафта", в особі Філії "Магістральні нафтопроводи "Дружба") звернулося з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Львівської області Гриб Олесі Богданівни, реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Львівської області Гриб Олесі Богданівни № 17310907 від 19.11.2014 року про відмову у державній реєстрації права власності на кімнати приїжджих, що розташовані у місті Львові по вул. Липинського, 12;

- зобов'язати реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції зареєструвати за публічним акціонерним товариством "Укртранснафта" право власності на кімнати приїжджих, що розташовані у місті Львові по вул. Липинського, 12.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.11.2014 року позивачем отримано рішення № 17310907 про відмову у державній реєстрації права власності на кімнати приїжджих, що розташовані у місті Львові по вул. Липинського, 12. Вважає таке рішення протиправним та зазначає, що уповноваженою особою ПАТ "Укртранснафта" було подано заяву про державну реєстрацію права власності на будівлю адміністративного корпусу та додані документи, які відповідали вимогам ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у запереченні та зазначив, що законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на не рухоме майно не передбачено автоматичного перенесення даних з реєстрів у яких з 2013 року здійснювалась реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень до Державного реєстру речових прав та нерухоме майно. Відповідно до законодавства державна реєстрація прав проводиться на підставі поданих заявником документів та у відповідності до них після встановлення державним реєстратором відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Також зазначає, що згідно відомостей ЄДРРП на підставі свідоцтва на право власності ЯЯЯ № 805287 від 15.06.2005 року та витягу про реєстрацію № 10071609 від 13.03.2006 року за адресою м. Львів, вул. Липинського, 12 вже є зареєстроване право державної власності за державою Україна, ВАТ «Укртранснафта» має право повного господарського відання. Оскільки державним реєстратором було встановлено невідповідність заявлених прав та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, надала пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях та просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

ПАТ "Укртранснафта" в особі Філії "Магістральні нафтопроводи "Дружба" з метою державної реєстрації права приватної власності на кімнати приїжджих, що розташовані у м. Львові по вул. Липинського, 12 звернулось до реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за встановленою формою.

Згідно із карткою прийому заяви від 07.11.2014 року № 17046116 заява про державну реєстрацію права та їх обтяжень (щодо права власності) подана Романів Олегом Богдановичем зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.11.2014 року за реєстраційним номером 8862682. Разом із заявою подано: копію паспорта громадянина України, серія та номер НОМЕР_2, виданого 18.09.1997 року Жовківським РВ УМВС України у Львівській області; копію довіреності, серія та номер 12/89, видану 06.06.2014 року публічним акціонерним товариством «Укртранснафта»; квитанцію (державне мито), серія та номер 020710093, видану Акціонерно-комерційним банком «Львів»; квитанцію (за надання інформації), серія та номер 18882, видану 05.05.2014 року Західним ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк»; свідоцтво на право власності на будівлю, серія та номер б/н, видане 15.06.2005 Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серія та номер 10071782, виданий 13.03.2006 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки"; копію статуту серія та номер 2037566, виданого 10.06.2011 року Печерською районною в м. Києві Державною адміністрацією; копію декларації про готовність об'єкта до експлуатації серія та номер ЛВ28, видану 03.03.2014 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області; копію листа серія та номер 10-15-9661, виданого 23.07.2014 року Фондом державного майна України; довідку серія та номер № 93-10/5502, видану 23.10.2014 року ПАТ «Укртранснафта»; технічний паспорт серія та номер б/н, виданий 12.12.2013 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки".

Державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Львівської області Гриб Олесею Богданівною розглянуто заяву від 07.11.2014 року № 17046116 та прийнято рішення від 19.11.2014 року № 17310907 про відмову у державній реєстрації права власності на кімнати приїжджих, що розташовані у м. Львові по вул. Липинського, 12.

Підставою для прийняття державним реєстратором рішення № 17046116 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень стало, те що з заявою звернулася неналежна особа. Згідно свідоцтва від 15.06.2005 року, виданого Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10071782 від 13.03.2006 року, виданого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" є ВАТ "УКРТРАНСНАФТА". Вказаний об'єкт (будівля під літерою "В-3", яка знаходиться за адресою: вул. Липинського, 12 у м. Львові ) перебуває в повному господарському віданні (форма власності державна). Згідно поданих документів відсутні правові підстави для реєстрації приватної власності за ПАТ "УКРТРАНСНАФТА".

Не погоджуючись прийнятим державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Львівської області Гриб Олесею Богданівною рішенням № 17310907 про відмову у державній реєстрації права власності на кімнати приїжджих, що розташовані у м. Львові по вул. Липинського, 12, позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправним та скасування вказаного рішення та з вимогою зобов'язати відповідача зареєструвати право власності за ним на вказане майно.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01.07.2004 року (далі - Закон № 1952), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 1952, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону № 1952, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Статтею 8 Закону № 1952 визначено повноваження органу державної реєстрації прав. Так, орган державної реєстрації прав: 1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; 2) забезпечує ведення Державного реєстру прав; 3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; 4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; 5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частина 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону № 1952 державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1952 у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1952 за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року (далі - Порядок № 868).

Відповідно до п. 36 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявником подаються документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на таке майно та державної реєстрації речового права, що є похідним від нього.

Згідно з п. 37 Порядку № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Як встановлено судом вище, позивачем для проведення державної реєстрації речових прав та їх обтяжень разом з іншими документами державному реєстраторові подано свідоцтво про право власності від 15.06.2005 року серії ЯЯЯ № 805286, видане Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, на будівлю адміністративного корпусу комбінату громадського харчування, яка знаходиться за адресою: вул. Липинського, 12 у м. Львові.

Відповідно до даного свідоцтва будівля адміністративного корпусу комбінату громадського харчування, яка знаходиться за адресою вул. Липинського, 12 у м. Львові, перебуває в повному господарському віданні ВАТ "УКРТРАНСНАФТА" на праві державної власності.

Крім того, позивачем до заяви додано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, з якого вбачається, що Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 13.03.2006 року зареєстровано будівлю адміністративного корпусу комбінату громадського харчування, загальною площею 644,9 кв.м. за адресою вул. Липинського, 12 у м. Львові на праві державної власності за ВАТ "Укратранснафта".

Відтак, з огляду на те, що нерухоме майно, для проведення державної реєстрації права приватної власності якого звернувся позивач, уже зареєстроване на праві державної власності за ВАТ "Укратранснафта", державним реєстратором було встановлено невідповідність заявлених прав вже зареєстрованим правам на нерухоме майно.

Посилання позивача на те, що Фондом державного майна України підтверджено, що вказане майно не включене до Єдиного реєстру обтяжень державної власності, оскільки листом Фонду державного майна України від 23.07.2014 року № 10-15-9661 позивача повідомлено про те, що відомості щодо майна, яке увійшло до статутного капіталу господарського товариства до реєстру не надаються, суд вважає безпідставним, оскільки даний лист не спростовує зареєстрованого права державної власності на вказане нерухоме майно.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскаржене рішення державним реєстратором прийнято правомірно, а тому позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Львівської області Гриб Олесі Богданівни № 17310907 від 19.11.2014 року про відмову у державній реєстрації права власності на кімнати приїжджих, що розташовані у місті Львові по вул. Липинського, 12, задоволенню не підлягає.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції зареєструвати за ПАТ "Укртранснафта" право власності на кімнати приїжджих, що розташовані у місті Львові по вул. Липинського, 12, суд зазначає наступне.

Оскільки вказана вимога є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації, у задоволенні якої судом відмовлено, тому позовну вимогу про зобов'язання реєстраційної служби Львіського міського управління юстиції зареєструвати право власності слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За результатами судового розгляду справи позивачем не доведено підставності позовних вимог, натомість відповідач належними та допустимими доказами підтвердив, що у спірних правовідносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, обґрунтовано, з урахуванням усіх необхідних обставин.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ "Укртранснафта" в особі філії "Магістральні нафтопроводи "Дружба" є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо судового збору, то такий на підставі статті 94 КАС України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

постановив :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.

Повний текст постанови складено 26.05.2015 р.