Справа № 2а-1825/10/2570
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м. Київ К/800/54041/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившевої Т.М.,

Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області
на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року
ухвалуКиївського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року
у справі№2а-1825/10/2570
за позовомДержавної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області
до третя особаПублічного акціонерного товариства «Ритм» Головне управління Державної казначейської служби у Чернігівській області
простягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2010 року, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2011 року та Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2013 року, з Публічного акціонерного товариства «Ритм» (далі по тексту - відповідач, ПАТ «Ритм») на користь Державного бюджету України стягнуто податок на додану вартість в сумі 797899 грн. для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам.

16 липня 2013 року відповідач звернувся до місцевого суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення, посилаючись на відсутність достатньої кількості коштів для погашення підтвердженої судовими рішеннями заборгованості.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду ві 01 жовтня 2013 року, заяву ПАТ «Ритм» задоволено, відстрочено виконання зазначеного судового рішення на один рік з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Вважаючи, що рішення суду першої та апеляційної інстанції прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, Державна податкова інспекція у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області (далі по тексту - позивач, ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області) звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Чернігівського кружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2010 року.

Відповідач правом на надання заперечення проти касаційної скарги не скористався.

Переглянувши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права у межах касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву про відстрочення виконання судового рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з обґрунтованості вимог, викладених в заяві.

Такий висновок відповідає нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.

Відповідно до частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження, - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Виходячи з положень зазначеної норми, підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Як установлено судами попередніх інстанцій, надання заявнику відстрочки виконання рішення обумовлено тяжким майновим станом ПАТ «Ритм».

Так, судом першої інстанції встановлено, а судом апеляційної інстанції підтверджено, що кошти боржника - ПАТ «Ритм», які перебувають на балансі підприємства, є залученими коштами у ТОВ КБ «Фінансова ініціатива» на підставі кредитного договору № 010/05-09/50 від 27.11.2009 року та використовуються відповідачем виключно за цільовим призначенням - задля забезпечення планомірної роботи підприємства.

Крім того, згідно наданих відповідачем балансу фінансової звітності станом на 31 грудня 2012 року та звіту про фінансові результати за 2012 рік, у підприємства відсутній чистий прибуток, тобто воно є збитковим: чистий збиток за 2012 рік становить 22272000 грн.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок судів попередніх інстанцій не спростовують і не дають підстав вважати рішення такими, що ухвалені з порушеннями норм процесуального права.

Посилання позивача на обов'язковість виконання судових рішень на всій території України, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відстрочення виконання є законодавчо визначеним способом забезпечення виконання судового рішення та не звільняє боржника від його виконання.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 214, 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області залишити без задоволення.

2. Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року у справі №2а-1825/10/2570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна