Справа № 815/2158/15
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року м. Одеса Справа № 815/2158/15

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

секретар Сакара М.М.

розглянувши у порядку письмовго провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни у якому просить визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при розгляді вимог щодо відшкодування коштів та невнесенням в Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за Договором банківського вкладу «Строковий» №18939/2009 від 25.06.2009 року (в євро з виплатою процентів по закінченні строку дії вкладу), а також уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А. при розгляді вимог щодо відшкодування коштів та не внесенням в Перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за Договором банківського вкладу «Строковий» №18939/2009 від 25.06.2009 року (в євро з виплатою процентів по закінченні строку дії вкладу) ОСОБА_1; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіну М.А. включити ОСОБА_1 в Реєстр та в перелік вкладників відповідно, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Реєстру переказів та перерахування з метою відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 березня 2015 року між ОСОБА_5 та позивачем був укладений Договір уступки права вимоги (цесії) № 1/06/15, за яким частина прав за Договором банківського вкладу «Строковий» № 18939/2009 від 25 червня 2009 року (в євро з виплатою процентів по закінченні строку дії Вкладу) укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в обсязі 9888 євро, що в еквіваленті на гривню за офіційним курсом НБУ гривні до євро на 21.11.2014 року становить 187080,87 грн., перейшли до ОСОБА_1. На підстав чого позивач 24.03.2015 року звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою щодо включення його до Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду та до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А. щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів фонду, проте відповіді на ці заяви йому надано не було. А також позивач зазначає, що 25 березня 2015 року ОСОБА_5 (Цедент за договором уступки права вимогй (цесії) №1/06/15 від 06 березня 2015р.) отримав відповідь на повідомлення про відступлення права вимоги Позивачу від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк». Та в даній відповіді зокрема було зазначено «Особа, якій було відступлено право вимоги за договором банківського вкладу, не може набути статусу вкладника, який має право на отримання відшкодування за вкладом». Проте позивач вважає протиправною бездіяльність відповідачів, щодо не задоволення його заяв, а тому звернувся з зазначеним позовом до суду.

Позивач та його представник в судове засідання з'явились.

Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, проте надав на адресу суду заперечення у письмовому вигляді, які мотивовані тим, що порядок відшкодування Фондом гарантування коштів за вкладами встановлюється ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та «Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №14 від 09.08.2012 року. З приписів ст.ст. 26.27, та 48 Закону та розділів ІІІ та ІV Положення №14 вбачається, що Фонд гарантування починає виплату коштів в межах гарантованої державою суми відшкодування (200000 грн.) вкладникам неплатоспроможного банку, які включені в Загальний реєстр вкладників. Згідно ч. 5,ст. 27 Закону протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку вкладників. Оскільки позивача не було включено уповноваженою особою до переліку вкладників, Фонд гарантування не мав правових підстав здійснювати відповідні процедури по включенню його до Загального реєстру та виплаті відшкодування.

Відповідач - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про день, час та місце проведення судового засідання.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи суд доходить до наступних висновків.

Нормативно-правовим актом, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. №4452.

Як встановлено судом, 06 березня 2015 року між ОСОБА_5 та Позивачем був укладений Договір уступки права вимоги (цесії) № 1/06/15, за яким частина прав за Договором банківського вкладу «Строковий» № 18939/2009 від 25 червня 2009 року (в євро з виплатою процентів по закінченні строку дії Вкладу) укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в обсязі 9888 євро, що в еквіваленті на гривню за офіційним курсом НБУ гривні до євро на 21.11.2014 року становить 187080,87 грн. була передана ОСОБА_1

В наступному на підставі вказаного договору уступки позивач звернувся з заявами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 24.03.2015 року в яких просив включити його до Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду та включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (а.с. 18-19, 22-23).

Крім того, 25 березня 2015 року ОСОБА_5 (Цедент за договором уступки права вимоги (цесії) №1/06/15 від 06 березня 2015р.) отримав відповідь на повідомлення про відступлення права вимоги Позивачу від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк». Та в даній відповіді зокрема було зазначено, що особа, якій було відступлено право вимоги за договором банківського вкладу, не може набути статусу вкладника, який має право на отримання відшкодування за вкладом.

Та як зазначає, позивач відповідачами було допущено протиправну бездіяльність при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладом Позивача в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Проте суд вважає, вимоги позивача частково не обґрунтованими з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду (частина 1 статті 11 Закону).

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону України «Про систему гарантування Складів фізичних осіб». Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Судом встановлено, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року №733/БТ «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №123 про запровадження з 21.11.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Тимчасову адміністрацію у ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було запроваджено строком на три місяці з 21.11.2014 року по 20.02.2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.02.2015 року №35 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» по 20.03.2013 року включно.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Порядок здійснення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення ліквідації банку передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон).

Частиною 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 Закону;

втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Судом встановлено, що 25 червня 2009 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та громадянином ОСОБА_5 укладено Договір банківського вкладу «Строковий» (євро) №18939/2009 на строк 12 місяців з можливістю продовження його строку дії у разі не витребування вкладником вкладу (а.с. 9-10).

За умовами договору ОСОБА_5 розмістив грошові кошти у розмірі 20458,82 Євро на вкладному рахунку НОМЕР_1.

Станом на 13 травня 2015 року вихідний залишок на рахунку позивача НОМЕР_1 становить 20458,82 Євро.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 2 Закону передбачено, що вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Такі ж визначення містяться у п. 2.1 гл. 2 р. І Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням №2 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року.

Враховуючи зазначене, відповідно до вимог чинного законодавства, вкладником є саме та фізична особа, з якою або на користь якої було укладено договір банківського вкладу.

Тобто, лише зазначені фізичні особи, які є вкладниками ПАТ «ВіЕйБі Банк», мають право на отримання грошових коштів в порядку та на умовах, передбачених Законом.

Особа, з якою було укладено договір уступки права вимоги (цесії) на частину грошових коштів за договором банківського вкладу під час дії тимчасової адміністрації, не може набути статусу вкладника, який має право на отримання відшкодування за вкладом. Звернення позивача не має наслідком внесення необхідних змін до Договору банківського вкладу щодо заміни сторони, а отже не дає підстав особі, з якою було укладено договір уступки права вимоги (цесії) на частину грошових коштів за договором банківського вкладу, набути статусу вкладника банку.

У відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана провести інвентаризацію банківських активів і зобов'язань, виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання з обов'язковим дотриманням принципу найменших витрат для Фонду, Фонд має скласти реєстр активів і зобов'язань, що підлягають відчуженню.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Отже, застосування норм Цивільного кодексу України щодо заміни кредитора в зобов'язанні за договором банківського вкладу можливе лише з врахуванням спеціальних норм Закону, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, заміна кредитора в зобов'язанні у період тимчасової адміністрації банківської установи є порушенням вимог чинного законодавства, що в подальшому може призвести до порушення черговості та порядку задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, передбаченої ч.4 ст. 52 Закону.

Крім того, судом встановлено, що між ОСОБА_5 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» укладено ще один Договір банківського вкладу №840408/2014. Грошові кошти за даним договором у розмірі 6000,00 Євро 06 жовтня 2014 року були достроково повернуті позивачу на його вкладний рахунок на вимогу «Для виплат» НОМЕР_2. Протягом жовтня 2014 року Банк здійснював виплати позивачу, а 11 лютого 2015 року Банком - агентом згідно реєстру позивачу були виплачені грошові кошти у розмірі 4864,34 Євро.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно ч. 1, ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 2, ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно ч. 5, ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Уповноважена особа Фонду має право:

1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій;

4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;

6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку;

7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством;

8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду;

9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю;

10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі;

11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Частиною 1, ст. 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як встановлено, судом ОСОБА_5, який був вкладником банку, та який «відступив» частину свого вкладу позивачу, 10.02.2015 року та 03.04.2015 року отримав гарантовані державою 200000 грн.

Тобто Фонд гарантування виконав свої зобов'язання, встановленні ст. 26 Закону, перед ОСОБА_5, який є вкладником неплатоспроможного банку протягом лютого - квітня 2015 року в повному обсязі.

Статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів.

Зокрема, кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); 7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за субординованим боргом.

Отже, враховуючи загальну заборгованість банку перед ОСОБА_5, вкладник не матиме можливості отримати всі грошові кошти одразу, а тільки частину коштів в межах гарантованої Фондом суми. Залишок коштів вкладник матиме можливість отримати вже після проведення ліквідаційної процедури.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_5 уклав договір уступки права вимоги (цесії) від 06 березня 2015 року, вже після введення в ПАТ «ВіЕйБі Банк» тимчасової адміністрації, маючи наміри отримати всі грошові кошти одразу, без дотримання встановленої законодавством черговості.

Саме цим можна пояснити, що предметом договору про відступлення права вимоги значиться не сума всього вкладу за депозитним договором ОСОБА_5, а лише його частина, не покрита відшкодуванням, здійсненим Фондом гарантування.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена закономабо якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до положень ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Отже такий договір про відступлення права вимоги слід розцінювати як нікчемний. Оскільки він порушує публічний порядок відшкодування грошових коштів вкладникам неплатоспроможних банків, встановлений Законом і суперечить інтересам держави і суспільства.

Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Водночас оскільки відповідачами по справі була допущена бездіяльність при розгляді вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», як виразилась у ненаданні відповідей на його звернення від 24.03.2015 року, зокрема доказів надання відповідей станом на день винесення рішення суду не надано, то суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно положень ч. 1, ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, те, що ОСОБА_1 звернувся з заявами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» тільки 24.03.2015 року, тобто вже після закінчення встановленого Законом строку на формування уповноваженою особою повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, то в цій частині у задоволенні позову слід відмовити, та те, що відповідачами допущена бездіяльність при розгляді вимог позивача, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 71, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни при розгляді вимог щодо відшкодування коштів ОСОБА_1.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Е.А.Іванов