Справа № 818/8189/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Київ К/800/23385/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до Сумської митниці Міндоходів про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром" звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило скасувати рішення Сумської митниці Державної митної служби України від 03.04.2013 року № 805130000/2013/000068/1 про коригування митної вартості товарів, стягнути з Державного бюджету України суму надмірно сплаченого мита в розмірі 6198,38 грн., стягнути з Державного бюджету України суму надмірно сплаченого ПДВ в розмірі 125207, 27 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року адміністративний позов задоволено. Скасовано рішення Сумської митниці Державної митної служби України № 805130000/2013/000068/1 від 03.04.2013 року про коригування митної вартості товарів. Стягнуто з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" надмірно сплачене мито в розмірі 6198 грн. 38 коп. Стягнуто з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" надмірно сплачений податок на додану вартість у розмірі 125207 грн. 27 коп.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014 року постанову Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ПАТ "Сумихімпром" подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.10.2008 року між ПАТ "Сумихімпром" (Покупець) та компанією "Ransweel Trading Limited" (Продавець) укладено контракт №27-01/10-08, відповідно до умов якого Продавець зобов'язується поставити сірку технічну газову грудкову виробництва ТОВ "Тенгизшевройл" Казахстан на умовах поставки DAF Російсько-Український кордон (в редакції ІНКОТЕРМС-2000).

Відповідно до умов вищезазначеного Договору, компанія "Ransweel Trading Limited" здійснювало поставку ПАТ "Сумихімпром" сірку технічну по ціні 110,5 доларів США за 1 метричну тону протягом лютого - березня 2013 року.

На підтвердження факту здійснення поставки позивач надав копію рахунку - фактури (інвойс) від 19.02.2013 року за №61, платіжні доручення в іноземній валюті №103 від 11.03.2013 року, № 97 від 05.03.2013 року, № 127 від 19.03.2013 року, № 71 від 20.02.2013 року, та ЗД накладні.

З метою митного оформлення придбаного товару позивачем подано митну декларацію (МД) від 03.04.2013 року № 805130000/2013/003609, згідно якої заявлено до декларування сірку технічну газову грудкову 5965200 кг., вартістю 4887183,97 (при курсі долара США 7,993). При цьому, митна вартість вищевказаного товару визначалась позивачем за методом 1, відповідно до ст. 57 МК України, тобто, за ціною договору щодо товару, який імпортується (110,5 доларів США за 1 метричну тону).

03.04.2013 року Сумською митницею прийнято рішення № 805130000/2013/000068/1 про коригування митної вартості товарів на рівні 115,5 доларів США за 1 тону метричну, другорядним методом - за ціною договору щодо ідентичних товарів (ст. 57 МК України).

05.04.2013 року Сумською митницею видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № 805130000/2013/00063.

Придбаний товар за заявою позивача митним органом випущено у вільний обіг у відповідності до ч. 7 ст. 55 МК України з визначенням митної вартості в розмірі 102,5 доларів США за 1 метричну тону, що підтверджується митною декларацією від 03.04.2013 року № 805130000/2013/003637.

Різниця між митом, визначеним до сплати відповідачем, та митом, визначеним до сплати позивачем складає 6198,38 грн. Різниця між ПДВ, визначеним до сплати відповідачем, та ПДВ, визначеним до сплати позивачем склала 125207,27 грн.

Вищевказані суми мита в розмірі 6198,38 грн. та ПДВ в розмірі 125207,27 грн. Сумською митницею перераховано до Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом, або уповноваженою ним особою, митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні, зокрема: ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Частиною дев'ятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що розрахунки згідно із цією статтею (для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору) робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як встановлено, поставка товару здійснювалась за зовнішньоекономічним контрактом купівлі-продажу № 27-01/10-08 від 01.10.2008 року, укладеним Позивачем із компанією "Ransweel Trading Limited" (Великобританія).

Як встановлено, у накладних на перевезення товару в гр.6 зазначено: «По договору с Рансвил Трейдинг Лимитед» ч/з ООО «Екотехінвест». «Технотранс» - под. код . Собственность ПАО «Сумихимпром». Проте, будь-яких документів на підтвердження домовленостей з ТОВ «Екотехінвест» позивачем не надано.

Пунктом 3.6 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що протягом 3-х календарних днів з дати відвантаження Продавець направляє Покупцеві кур'єрською поштою рахунок-фактуру на фактично відвантажену кількість товару. Згідно п. 3.4 цього ж контракту датою відвантаження є дата оформлення митних документів в країні вантажовідправника, відмічені штемпелем митниці.

Відповідно до залізничних накладних та митної декларації країни відправлення (згідно відбитків штампів комітету митного контролю Мінфіну Республіки Казахстан) датою відвантаження є 22.02.13р., 25.02.2013р., 26.02.2013р., 27.02.2013р. Тобто, рахунок-фактура на дану поставку товару не може датуватися раніше, ніж 22.02.2013р. Так, декларантом Позивача надано до митниці рахунок-фактуру № 61 від 19.02.2013р., що свідчить про те, що цей документ не стосується даної (спірної) поставки товару.

Також встановлено, що вартість попередньої партії ідентичного вантажу складала 115,50 доларів США за тону і була випущена у вільний обіг за МД № 805130000/2012/011913 від 30.11.2012р.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості (частина п'ята статті 54 Митного кодексу України).

За змістом частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

На виконання зазначених норм 03.04.2013 року інспектором митниці у письмовому вигляді на зворотній сторінці декларації митної вартості № 805130000/2013/003609 витребувано наступні додаткові документи: 1) договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 6) розрахунок ціни (калькуляцію).

Крім того, декларантові роз'яснено право подання будь-яких інших документів, що на його думку можуть мати значення для митного оформлення товару та проведення контролю правильності визначення митної вартості товарів.

Декларантом 03.04.2013 року додатково надано документи, а саме: лист ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 25.03.2013 року № 1230, платіжні доручення № 71 від 20.02.13 року, № 97 від 05.03.2013 року, № 103 від 11.03.2013 року та № 127 від 19.03.2013 року, лист компанії "Ransweel Trading Limited" від 28.03.2013 року щодо неможливості надання документів стосовно формування ціни на сірку технічну газову грудкову та копії контракту компанії № ОК 127647 від 22.12.2009 року, укладеного з ТОВ "Тенгизшевройл".

Також, на зворотній сторінці декларації митної вартості товарів вчинено записи про відсутність можливості надати інші додатково витребувані документи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що наданий митному органу висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 1230 носить консультаційний характер та містить положення про можливість зміни ціни товару в залежності від умов оплати, оскільки у вказаному висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» не зазначено яку саме цінову інформацію та яких саме товаровиробників і постачальників взято до уваги при аналізі поточної кон'юнктури ринку відносно товару «сірка технічна газова грудкова».

Згідно з частиною 21 статті 58 Митного кодексу України, використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об'єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Відповідно до частини п'ятої статті 54 Митного кодексу України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

З урахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що декларантом Позивача заявлені неповні, необ'єктивні та непідтверджені документально відомості про митну вартість товару.

З метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості імпортованих товарів за іншим методом, між митним органом і декларантом проведено консультацію, про що зроблено відповідний запис на зворотному боці вищезазначеної декларації митної вартості.

При цьому, декларантом вчинено запис такого змісту: "Консультацію проведено. Підстави узгоджено".

Відповідно до частини першої та другої статті 59 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому, їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

Встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що надані позивачем до митного оформлення документи містили розбіжності щодо вартості товару, тобто, не є об'єктивними, заявлені відомості не були підтверджені документально та не піддавалися обчисленню. Отже, правильним є висновок суду апеляційної інстанції відносно того, що Сумською митницею правомірно визначено митну вартість товарів на підставі МД № 600080000/2013/003609 від 03.04.2014 року згідно зі статтею 59 Митного кодексу України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що Сумською митницею, з урахуванням приписів ст.ст. 51, 53-55, 59, 61 МК України та зважаючи на неможливість застосування першого методу визначення митної вартості, правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 805130000/2013/000068/1 від 03.04.2013 року відповідно за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів).

З огляду на викладене, відсутні підстави для скасування рішення про коригування митної вартості товарів. Також є необґрунтованими і позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України суми надмірно сплаченого мита та ПДВ.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом апеляційної інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ПАТ "Сумихімпром" залишити без задоволення, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: