Справа № 826/10340/14
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
19 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Безименної Н.В.
суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,
за участю секретаря Авраменко М. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа - Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправними рішення та поновлення на військовій службі
В С Т А Н О В И Л А:
В липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в Окружний адміністративний суд м. Києва з позовом до Головного управління Національної гвардії України, третя особа - Військова частина НОМЕР_1 , в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:
1) визнати рішення відповідача про його звільнення в військової служби нечинним;
2) зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 на військовій службі;
3) визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно його обов`язків діяти: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; розсудливо; безсторонньо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усім формам дискримінації.
Також просив витребувати у відповідача:
- усі наявні у нього матеріали, які можуть бути використані, як докази невиконання позивачем обов`язків військової служби у період часу здійснення його розшуку;
- копію журналу обліку осіб, що звернулися до Командувача НГУ про особистий прийом у період з 26.02.2014 по 04.07.2014;
- усі матеріали з перевірки і вирішення звернень позивача до головного управління НГУ і Командувача НГУ, що надійшли до нього у період з 26.02.2014 по 04.07.2014, у третьої особи особову справу офіцера.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2014 року в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду вмотивовано тим, що накази командувача Національної гвардії України від 02.07.2014 № 136 та від 04.07.2014 № 44 о/с прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Не погоджуючись із судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. На думку апелянта при винесенні оскаржуваної постанови, судом першої інстанції не досліджено обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову залишити без змін.
Судом було витребувано вищевказані документи та в судових засіданнях від 16.12.2014, 17.02.2015 та 19.02.2015 сторони та їх представники давали пояснення.
В судове засідання 19 травня 2015 року сторони не з`явилися, від позивача та його представника повернулися конверти за закінченням встановленого строку зберігання, які направлялися за адресою, зазначеною представником позивача «для листування», а тому відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України повістка вважається врученою належним чином.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Рішення Окружного адміністративного суду від 10.11.2014 набрало законної сили відповідно до Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2015 року.

Листом від 01.04.2015 ГУ Національної гвардії України від 01.04.2015 № 3/20/1-бн (вх. №10704) повідомлено про прийняття Київським апеляційним адміністративним судом рішення в адміністративній справі № 826/14083/14, саме до якого було зупинено првадження у даній справі та надано його копію (том 2 а.с. 238-244).

Ухвалою від 09 квітня 2014 року було поновлено провадження у справі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді оперативного чергового чергової служби.

2 липня 2014 року на адресу Головного управління Національної гвардії України в порядку статті 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України надійшло клопотання начальника управління Північного територіального командування внутрішніх військ МВС України генерал-майора Миколенка М.О. про накладення на майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення передбаченого пунктом „є" Дисциплінарного статуту Збройних Сил України „звільнення з військової служби за службового невідповідністю". До даного клопотання були долучені матеріали службового розслідування, службова картка та службова характеристика позивача.

Наказом Командувача Національної гвардії України від 2 липня 2014 року №136 до оперативного чергового чергової служби військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (том 1 а.с. 25-28).

Наказом Командувача Національної гвардії України від 04.07.2014 № 44 о/с майора ОСОБА_1 оперативного чергового чергової служби військової частини НОМЕР_1 Північного територіального командування звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України з направленням на військовий облік до Кіровоградського ОМВУ Кіровоградської області (том 1 а.с. 13-24).

На думку колегії суддів, Окружний адміністративний суд м. Києва дійшов правильного висновку щодо правомірності вищевказаних наказів, виходячи з наступного.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Відповідно до ст. 1 Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно ст. 2 вказаного Закону Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Положення про походження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом президента України від 10 грудня 2008 року № 1153 визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Статут внутрішньої служби Збройних сил України визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх заємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

П. 11-17 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України визначено загальні обов`язки військовослужбовців, до яких належать, зокрема:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та в виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно;

про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові;

кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначається Законом "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України".

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту Збройних сил України застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Дисциплінарну владу, яка надана молодшим командирам, завжди мають і старші командири.

Відповідно до ст. 45 вказаного Статуту У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до

кримінальної відповідальності.

Ст. 83 Статуту, встановлено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно ст. 68 Статуту На молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) попередження про неповну службову відповідність;

д) пониження в посаді;

е) пониження військового звання на один ступінь;

є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;

ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до статей 84, 85, 86, 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 18.02.2014 року повинен був повернутись із щорічної основної відпустки за 2014 рік, однак, з відпустки вчасно не повернувся та на військову службу не вийшов.

Загальними зборами офіцерів військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2014, на яких був присутній і позивач, однак відмовився надавати будь-які пояснення, підтримано пропозицію полковника ОСОБА_2 та подано колективне клопотання на командувача внутрішніми військами МВС України на звільнення з лав внутрішніх військ майора ОСОБА_1 ( том 1 а.с. 144-146).

Наказом начальника управління Північного територіального командування внутрішніх військ МВС України від 13.06.2014 № 111 призначено проведення службового розслідування по факту нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад 10 діб оперативного чергового чергової служби військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 , за результатами якого запропоновано клопотати перед командувачем Національної гвардії України про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю в порядку, встановленому ст. 92 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, (том 1 а.с. 158-164).

Щодо доводів представника позивача про те, що з позивачем не було проведено бесіду передбачену ч. 1 ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, колегія суддів звертає увагу, що комісією призначеною для службового розслідування позивачу неодноразово направлялися повідомлення про необхідність прибуття до військової частини НОМЕР_1 , направлялася телефонограма на адресу його батьків, вживалися заходи щодо його розшуку, натомість позивач до частини не прибув, про своє місцезнаходження не повідомив, суду не надав доказів повідомлення командування про своє місцезнаходження, у зв`язку з чим провести таку бесіду з позивачем було неможливо.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.11.2014 у справі 826/14083/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2015, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Начальника управління Північного територіального командування Національної гвардії України (в/ч НОМЕР_2 ) про визнання нечинним рішення від 02 липня 2014 року вих. 12/678; зобов`язання відповідача провести з ОСОБА_1 бесіду стосовно питань, пов`язаних з притягненням до дисциплінарної відповідальності; зобов`язання відповідача забезпечити можливість надати письмові заперечення стосовно предмету службового розслідування, призначеного наказом від 13 червня 2014 року № 111 відмовлено (а.с. 239-244).

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача, як на поважність невиходу на службу, на те, що останній з 6 по 18 березня 2014 року виконував свій обов`язок піклуватися про власне здоров`я, а в інші дні - обов`язок щодо захисту власної честі і гідності.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що доказів проходження служби, доказів того, що позивача не було допущено до служби або доказів поважності невиходу на службу за період з 24.02.2014 по 02.07.2014 суду не надано.

Доказів притягнення позивача за аналогічне правопорушення до кримінальної відповідальності на день розгляду справи, суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повідомлення відповідача про своє місцезнаходження, законності затримки у відпустці або прибуття на службу позивачем не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 25 травня 2015 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.