Справа № 816/844/15-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 р.Справа № 816/844/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2015р. по справі № 816/844/15-а

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09 грудня 2014 року № та № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки Лохвицької ОДПІ в акті перевірки №114/16-17-15/403739509 від 28 листопада 2014 року щодо несвоєчасної сплати самостійно визначених грошових зобов'язань по платі за користування надрами для видобування природного газу та для видобування газового конденсату із затримкою на 1 календарний день у розмірі 76669859,30 грн. та 8733230,47 грн. відповідно є безпідставними. Наполягає на тому, що граничним днем подання податкових розрахунків з плати за користування надрами за серпень 2014 року було 22 вересня 2014 року (понеділок), оскільки 20-21 вересня 2014 року - вихідні дні (субота та неділя). Таким чином, узгоджені податкові зобов'язання з плати за користування надрами, визначені платником податків у податкових розрахунках з плати за користування надрами за серпень 2014 року підлягали сплаті протягом 10 днів, наступних за останнім днем строку подання податкових розрахунків за серпень 2014 року, тобто не пізніше 02 жовтня 2014 року. За таких обставин, позивач вважає, що платник податків сплатив 29 вересня 2014 року (банком проведено платіж 01 жовтня 2014 року) узгоджені грошові зобов'язання з плати за користування надрами, визначені ним в податкових розрахунках з плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату за серпень 2014 року, своєчасно і в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 року адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: пп. 49.18.1 п. 49.18, п. 49.20 ст. 49, п. 57.1 ст. 57, п.п. 263.12.1 п. 263.12 ст. 263, п.п. 263.1.4 п. 263.1 ст. 263 Податкового кодексу України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача у судове засідання не з'явився та надав клопотання, в якому останній просив відкласти розгляд справи у зв'язку із знаходженням представника у щорічній відпустці. Разом з тим, враховуючи, що позивач не позбавлений можливості направити іншого представника та у зв'язку з необхідністю дотримання розумних строків розгляду справи визначених КАС України, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість вказаного клопотання, та як наслідок, відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 28 листопада 2014 року відповідачем проведено документальну невиїзну позапланову перевірку НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (), відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи" від 24.12.1997, податковий номер 403739509 з питань своєчасності сплати самостійно визначених грошових зобов'язань по платі за користування надрами для видобування газового конденсату та по платі за користування надрами для видобування природного газу.

За результатами перевірки контролюючим органом 28 листопада 2014 року складено акт перевірки №114/16-17-15/403739509, згідно висновків якого платником податків порушено п.57.1 ст.57, п.126.1 ст.126, п.263.12 ст.263 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством не своєчасно сплачено самостійно визначені грошові зобов'язання по платі за користування надрами, в тому числі: по платі за користування надрами для видобування природного газу із затримкою на 1 календарний день на суму 76669859,30 грн.; по платі за користування надрами для видобування газового конденсату із затримкою на 1 календарний день на суму 8733230,47 грн. (а.с. 8).

На підставі вказаного акта перевірки Лохвицькою ОДПІ 09 грудня 2014 року прийняті податкові повідомлення-рішення: № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 7666985,93 грн. (а.с. 9-10); № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 873323,05 грн. (а.с. 11-12).

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що в ході судового розгляду справи не знайшло своє підтвердження допущення платником податків порушень податкового законодавства, визначених актом перевірки №114/16-17-15/403739509 від 28 листопада 2014 року, на підставі висновків якого відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 09 грудня 2014 року № та № .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.49.1, п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент подання платником податків податкової звітності) податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Пунктом 49.4 ст.49 Податкового кодексу України платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Платник плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, визначена відповідно до підпункту 263.1.4 пункту 263.1 статті 263 цього Кодексу, до закінчення граничного строку подання податкових розрахунків, визначеного розділом II цього Кодексу, та за формою, встановленою відповідно до статті 46 цього Кодексу, подають за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, а при видобуванні вуглеводневої сировини, що дорівнює календарному місяцю, податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин до контролюючого органу: - за місцезнаходженням ділянки надр, з якої видобуті корисні копалини, у разі розміщення такої ділянки надр у межах території України; - за місцем обліку платника у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України (пп.263.11.1 п.263.11 ст.263 Податкового кодексу України).

Згідно з пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 49.20 ст.49 Податкового кодексу України встановлено, що якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Таким чином, граничний строк подання податкової декларації (в тому числі податкового розрахунку з плати за користування надрами) може зміститись у випадку, якщо останній день такого строку припадає на вихідний день.

Як свідчать матеріали справи, платником податків в установлений строк - 22.09.2014 засобами електронного зв'язку направлено контролюючому органу: податковий розрахунок № 174 з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за серпень 2014 року з доданими до нього розрахунками №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8 податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (Рудівсько-Червонозаводське родовище) (а.с. 13-22); податковий розрахунок № 175 з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за серпень 2014 року з доданими до нього розрахунками №1, №2, №3, №4, податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (Глинсько-Розбишівське родовище) (а.с.24-29).

Наявні у матеріалах справи квитанції №2 свідчать про те, що вказана податкова звітність була доставлена до Лохвицької ОДПІ засобами електронного зв'язку 22.09.2014 о 15:18:37 та 15:18:30 відповідно (а.с. 23, 30).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що, подаючи 22.09.2014 податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за серпень 2014 року з відповідними доданими до них розрахунками податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин, платник податків правомірно керувався положеннями пункту 49.20 ст.49 Податкового кодексу України, виходячи з того, що останній день подання платником податків вказаної податкової звітності припадав на 20.09.2014, який був вихідним днем (субота), а відтак останнім днем строку подання податкової звітності вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем, тобто 22.09.2014 (понеділок).

З матеріалів справи вбачається, що платником податків у поданій до контролюючого органу податковій звітності з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за серпень 2014 року самостійно визначені податкові зобов'язання по платі за користування надрам, з яких: - податкові зобов'язання по платі за користування надрами для видобування природного газу за серпень 2014 року у сумі 76669859,30 грн; - самостійно визначені податкові зобов'язання по платі за користування надрами для видобування газового конденсату за серпень 2014 року у сумі 8733230,47 грн.

Як свідчать наявні у матеріалах справи платіжні доручення від 29 вересня 2014 року №143 та №142, оплата самостійно визначених платником податків податкових зобов'язань по платі за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату за серпень 2014 року у розмірі 76669859,30 грн та 8733230,47 грн відповідно проведена банком 01.10.2014 (а.с. 31-32).

Колегія суддів вважає хибними доводи апеляційної скарги про те, що граничним терміном сплати самостійно визначених платником податків податкових зобов'язань по платі за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату за серпень 2014 року є 30.09.2014, оскільки відлік 10 календарних днів, що передбачені для самостійної сплати податкового зобов'язання, необхідно відраховувати з останнього дня граничного строку для подання відповідної податкової звітності, а саме - з 20.09.2014, з огляду на наступне.

Так, згідно з п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, спеціальною нормою - пп.263.12.1 п.263.12 ст.263 Податкового кодексу України визначено, що платник плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, визначена відповідно до підпункту 263.1.4 пункту 263.1 статті 263 цього Кодексу, протягом десяти календарних днів після закінчення граничного строку подання податкового розрахунку за податковий (звітний) період сплачують податкові зобов'язання у сумі, визначеній в розрахунку з плати, поданому ними контролюючому органу.

Тобто, сплата узгодженого податкового зобов'язання починає свій перебіг з наступного дня за днем, який є граничним днем подання податкової декларації.

Якщо відповідно до п.49.20 ст.49 Податкового кодексу України зміщується граничний строк подання декларації, то зазначене має своїм наслідком зміщення початку перебігу строку для сплати податкового зобов'язання. При цьому, має місце не зміна строків сплати податкового зобов'язання, змінюється лише початкова дата відліку таких строків з прив'язкою до дня, який, з урахуванням положень п.49.18, п.49.20 ст. 49 Податкового кодексу України, є граничним строком подання податкової звітності.

Оскільки граничним строком подання платником податків податкової звітності з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за серпень 2014 року було 22.09.2014 (понеділок, перший операційний /банківський/ день, що настав за вихідним днем 20.09.2014), і з цією датою погоджується відповідач, то саме від вказаної дати мають відраховуватися 10 календарних днів, що передбачені для самостійної сплати визначених платником податків податкових зобов'язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за серпень 2014 року у загальному розмірі 85403089,77 грн.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що граничний термін сплати вказаного узгодженого податкового зобов'язання за серпень 2014 року припадає на 02.10.2014 (22.09.2014 + 10 календарних днів).

Матеріалами справи підтверджується те, що оплата самостійно визначених платником податків податкових зобов'язань по платі за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату за серпень 2014 року у загальному розмірі 85403089,77 грн. проведена 01.10.2014, тобто з дотримання граничного терміну сплати вказаних узгоджених податкових зобов'язань.

При цьому, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги про наявність судової практики, а саме ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.09.2014 у справі № 826/2229/13-а (К/800/43765/13) є такою, що не відображає дійсного стану судової практики з аналогічних спорів, оскільки судових рішень касаційного суду, прийнятих на користь платників податків, значно більше, зокрема, це: ухвала Вищого адміністративного суду України від 18.03.2015 у справі № 826/6717/14 за позовом ПАТ „Укрнафта" до Роменської ОДНІ; ухвала Вищого адміністративного суду України від 12.02.2013 у справі № 2а-4051/12/2670 (К/9991/62001/12); ухвала Вищого адміністративного суду України від 21.01.2015 у справі № 810/3983/14 (К/800/56446/14), ухвала Вищого адміністративного суду України від 04.12.2014 у справі № 826/5829/13-а (К/800/57334/13); ухвала Вищого адміністративного суду України від 29.01.2015 у справі № 802/264/14-а (К/800/33173/14).

При цьому колегія суддів зазначає, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 18.03.2015 у справі № 826/6717/14 за позовом ПАТ „Укрнафта" до Роменської ОДПІ стосується саме плати за користування надрами, тоді як інші судові рішення касаційної інстанції, в тому числі і ухвала ВАСУ від 23.09.2014. на яку посилається відповідач, стосуються інших податків.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що в ході судового розгляду справи не знайшло своє підтвердження допущення платником податків порушень податкового законодавства, визначених актом перевірки №114/16-17-15/403739509 від 28 листопада 2014 року, на підставі висновків якого відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 09 грудня 2014 року № та № , а отже позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень покладено на контролюючий орган.

В даному випадку відповідач не довів правомірність прийнятих ним рішень.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 року по справі № 816/844/15-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2015р. по справі № 816/844/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Філатов Ю.М.