Справа № 820/1487/15
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 р.Справа № 820/1487/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Запара Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2015р. по справі № 820/1487/15

за позовом ОСОБА_1

до Харківського міського управління юстиції в особі Реєстраційної служби третя особа ОСОБА_2

про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Харківського міського управління юстиції в особі Реєстраційної служби ( далі - відповідач) третя особа: ОСОБА_2 в якому просив: визнати протиправним рішення від 23 січня 2015 державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Федоренко Андрія Івановича № 18817700 про відмову у скасуванні запису; скасувати рішення від 23 січня 2015 державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Федоренко Андрія Івановича №18817700 про відмову у скасуванні запису; зобов'язати Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції: перенести до Державного реєстру прав всі записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, в тому числі перенести наявні відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотеки та/або Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо квартири 2-х кімнатної за адресою: АДРЕСА_1; внести запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав, перенесеного відповідно до запису № П-5-56383 в книзі № 1 Реєстру прав власності на нерухоме майно, здійсненного на підставі рішення від 26.03.2010 р. про державну реєстрацію права власності, реєстраційний № 29842530, згідно з якими право власності на квартиру 2-х кімнатну за адресою АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 04.03.2010 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тонкою М.О. 04 березня 2010 року та зареєстрований в реєстрі за № 448 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського міського управління юстиції в особі Реєстраційної служби, третя особа: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що судом першої інстанції неправильно застосовані та порушено норми матеріального та процесуального права

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, що 23.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції із заявою про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.01.2012 по справі № 2-16265/10.

23.01.2015 р. за результатами розгляду заяви про скасування державним реєстратором прав на нерухоме майно Федоренко Андрієм Івановичем прийнято рішення за № 18817700 про відмову у скасуванні вищезазначеного запису.

Позивач не погодившись з діями відповідача звернувся до суду з позовом

Відмовляючи у задоволенні позову судом першої інстанції зроблено висновок, що відповідач діяв в межах та на підставі чинного законодавства, не порушуючи при цьому законних прав, що в свою чергу свідчить про те, що вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Державним реєстратором прав на нерухоме майно проведено пошуки в Державному реєстрі прав, встановлена відсутність запису про право власності ОСОБА_2 на об'єкт нерухомого майна право власності на який заявлено до скасування - АДРЕСА_1.

Також, державним реєстратором прав на нерухоме майно встановлена наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів запису в актуальному стані - обтяження нерухомого майна, право власності на який заявлено до скасування - АДРЕСА_1 на підставі: №10648188 - арешт нерухомого майна, ухвала Московського районного суду м. Харкова від 10.12.2010, власник - ОСОБА_5 та №12270827 - арешт нерухомого майна; заява про реєстрацію обтяження обєкта нерухомого майна, ухвала Московського районного суду від 07.03.201 по справі №2/2027/2184/, суддя Задорожна А.М., власник - ОСОБА_6.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на теперішній час, врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 р., Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений І Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. №1141, Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011 р., Порядком використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012 р. та іншими нормативно-правовими актами України.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 2 Закону, це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, саме внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону, проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, встановлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 13 Порядку, подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Аналіз викладеного свідчить, що заявник в процедурі державної реєстрації речових прав самостійно формує, передбачений Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень пакет документів, складає та подає до органу державної реєстрації за місцем розташування такого майна заяву, встановленої форми.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону, державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених м Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Також, відповідно до п. 15 Порядку, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей і про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення І державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до п. 20 Порядку, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення прийнято державним реєстратором на підставі підпункту 2.14.2 пункту 2.14. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до абзацу четвертого ст. 2 Закону, обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обтяження речового права - права власності, та з огляду на п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону, є безумовною перешкодою у проведенні реєстраційних дій щодо заявленого до державної реєстрації нерухомого майна.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 - необґрунтовані, безпідставні та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, постанова суду ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2015р. по справі № 820/1487/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 25.05.2015 р.