Справа № 676/2067/15-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/2067/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Стельмах Д.В.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

20 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області про визнання дій щодо відмови в перерахунку пенсії протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії з розміру 86 %.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2015 року позов задовлено частково.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на поршення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права просив постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_2 з липня 2007 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до положень ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції чинній на момент звернення за оформленням пенсії) від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (далі Закон № 1789-ХІІ ), на підставі поданих ним документів із розрахунку 86 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначення пенсії.

В зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 31 травня 2012 року №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області із заявою про здійснення відповідного перерахунку пенсії по заробітній платі на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії працівникам органів прокуратури відповідно до посадових окладів, затверджених цією постановою, виданої прокуратурою Вінницької області. Проте відповідач здійснив йому такий перерахунок, виходячи з розміру 80 відсотків від суми заробітної плати, що зазначена у наданій ним довідці, на підставі статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ зі змінами, внесеними Закон України від 8 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-VІ), що слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватись, виходячи з розміру заробітньої плати у відсотках, з яких йому було призначено пенсію.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, проте вважає, що оскаржувана постанова підлягає зміні, виходячи із наступного.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено і позивача, встановлено приписами ст.50-1 Закону № 1789-12.

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року- страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Отже, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із частиною 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанці дійшов до вірного висновку про те, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Згідно зі статтею 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі № 21-420а13.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Однак, колегія суддів вважає передчасною та такою, що не підлягає до задоволення позовну вимогу щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області після перерахунку пенсії позивачу з застосуванням норми, що визначала розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, зарахувати перераховані кошти на його особистий пенсійний рахунок, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відтак, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а тому ухвалення судового рішення щодо захисту прав та інтересів особи на майбутнє, передбачаючи, що вони можуть бути порушені, є безпідставним.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, однак невірно визначився в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак із помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргууправління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії змінити.

Абзац шостий постанови викласти наступним чином:

"Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 36,54 грн. судових витрат (судовий збір).

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

Гонтарук В. М.