Справа № 824/347/15-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/347/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-Позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (далі-Відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 31.12.2014 року позивача звільнено з податкової міліції з посади завідувача сектору діловодства та захисту інформації оперативного управління Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на підставі наказу. Під час звільнення позивачу виплачено вихідну допомогу у розмірі 23941,00 грн.

23.01.2015 року позивачем на адресу відповідача був направлений лист з вимогою здійснити перерахунок одноразового грошового забезпечення при виході на пенсію, включивши в базу розрахунку виплаченого грошового забезпечення за попередньою посадою відпрацьованого у місяці звільнення (старшого інспектора штабу ОУ ДПІ м. Чернівців ГУ Міндоходів в Чернівецькій області), а саме премію.

На що, позивачу листом за вихідним номером № 188/24-13-05-014 від 04.02.2015р., який був останньою отриманий 09.02.2015 року, повідомлено, що відповідно до наказу ГУ ДФС у Чернівецькій області від 31.12.2014 року № 57-О «Про звільнення» у грудні 2014 року позивачу була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних календарних 15 років служби у сумі 23941,12 грн.

Крім того, у січні 2015 року відповідно до наказу ГУ ДФС у Чернівецькій області від 18.01.2015 року «Про внесення змін до наказу» позивачу було додатково виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50% за повних календарних 3 роки служби в сумі 4 788,23 грн.

При здійсненні вказаних виплат, згідно даного листа від 04.02.2015р., відповідач керувався положенням п. 10 постанови КМ України від 17.07.1992р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги ...».

Також відповідач посилається на те, що згідно наказу від 23.12.2014 року № 41-О «По особовому складу» позивача шляхом переводу прийнято на посаду завідувача сектором діловодства та захистку інформації оперативного управління ГУ ДФС у Чернівецькій області, яку позивач займала до 31.12.2014 року до виходу на пенсію.

Тобто, відповідачем в базу обрахунку одноразового грошового забезпечення при виході на пенсію взято до уваги лише посадовий оклад, оклад за військове (спеціальне звання), винагороди за вислугу років та надбавку за високі досягнення у праці за фактично відпрацьований час. Тобто щомісячна премія, яка була позивачу виплачена у місяці звільнення (грудень 2014р.) та була нарахована позивачу за попереднім місцем роботи, до переведення, не була врахована, з посланням на норми ст. 80 ЦК України, ст. 121 Бюджетного кодексу України та пункту 1 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМ України від 28.02.2002р. № 228, а саме те, що відповідач є окремою юридичною особою з власним кошторисом, а тому щомісячна грошова премія, яка позивачу була виплачена за попереднім місцем роботи в ДПІ м. Чернівці не може бути врахована при визначенні бази обрахунку одноразового грошового забезпечення при виході на пенсію.

Позивач вважає таке рішення неправомірним та таким, що суперечить нормам пенсійного законодавства, що регулює порядок визначення та виплати одноразового грошового забезпечення при виході на пенсію.

Від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження та зазначив, що заперечує проти позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 23.12.2014 року № 41-О «По особовому складу» призначено підполковника податкової міліції ОСОБА_1 на посаду завідувача сектору діловодства та захисту інформації оперативного управління Головного управління ДФС у Чернівецькій області з 23 грудня 2014 року, звільнивши з посади старшого інспектора штабу оперативного управління ДПІ у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області, встановивши їй посадовий оклад згідно з штатним розписом. Вислуга років станом на 23 грудня 2014 року становить 17 років 08 місяців 22 доби. Залишок чергової відпустки за 2014 рік становить 30 діб.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 31.12.2014 № 57-О «Про звільнення», звільнено з податкової міліції за пунктом 64 підпунктом «а» 9 (за віком) завідувача сектору діловодства та захисту інформації оперативного управління Головного управління ДФС у Чернівецькій області підполковника податкової міліції ОСОБА_1 з 31.12.2014 року.

Наказом Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 17.01.2015 № 8-О «Про внесення змін до наказу від 31.12.2014 № 57-О «Про звільнення»», у грудні 2014 року та січні 2015 року позивачу була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50% за повних календарних 3 роки служби у сумі 4788,23 грн.

23.01.2015 року позивачем на адресу відповідача був направлений лист з вимогою здійснити перерахунок одноразового грошового забезпечення при виході на пенсію, включивши в базу розрахунку виплаченого грошового забезпечення за попередньою посадою відпрацьованого у місяці звільнення (старшого інспектора штабу ОУ ДПІ м. Чернівців ГУ Мін доходів в Чернівецькій області), а саме премію.

Листом Головного управління ДФС у Чернівецькій області за вихідним номером № 188/24-13-05-014 від 04.02.2015 року повідомлено, що відсутні підстави для здійснення перерахунку одноразового грошового забезпечення при виході на пенсію із включенням грошового забезпечення, виплаченого за попереднім місцем роботи у ДПІ у м. Чернівцях.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положенням вимог п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Так, статтею 80 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-ІV (із змінами та доповненнями) встановлено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Головне управління ДФС у Чернівецькій області та Державна податкова інспекція у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області є дві окремі юридичні особи згідно виписок з ЄДРПОУ, які мають окрему систему ведення бухгалтерського обліку, різні кошториси, відповідно із різними фондами оплати праці та штатними розписами, власний фінансовий облік.

Ідентифікаційний код юридичної особи - Державна податкова інспекція у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області - 38702033.

Ідентифікаційний код юридичної особи - Головне управління ДФС у Чернівецькій області - 39392513.

У відповідності до ст. 121 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №5456 (із змінами та доповненнями) за порушення вимог бюджетного законодавства, зокрема, використання бюджетних коштів у невідповідності до кошторису, посадові особи притягаються до відповідальності.

Пунктом 1 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 р. № 228 (із змінами та доповненнями), встановлено, що кошторис бюджетної установи - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов'язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

У зв'язку з вищенаведеним, суд зазначає, що Державна податкова інспекція у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області та Головне управління ДФС у Чернівецькій області мають різні ідентифікаційні коди, отже є різними юридичними особами, кожна з яких має самостійний баланс, кошторис та рахунки в органах казначейства.

Так, відповідно до грошового атестату №7 ДПІ у м. Чернівцях, посадовий оклад позивача становив - 1218,0 грн.; оклад по військовому званню -130,00 грн.; відсоткова надбавка за вислугу років - 30 % (404,4 грн.); надбавка за високі досягнення - 50 % (876,2 грн.).

Згідно довідки про додаткові види грошового забезпечення ДПІ у м. Чернівцях від 27.01.2015 №198/10/2412/05-073, позивачу за час роботи у ДПІ м. Чернівцях також виплачувалися щомісячні премії.

Відповідно до грошового атестату ГУ ДФС у Чернівецькій області, з 23.12.2014 р. посадовий оклад позивача становив - 1507,0 грн.; оклад по військовому званню -130,00 грн.; відсоткова надбавка за вислугу років - 30 % (491,1 грн.); надбавка за високі досягнення - 50 % (1064,05 грн.).

При здійсненні обчислення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідач керувався вимогами вимог п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (із змінами та доповненнями, далі - постанова № 393) та додатку 24 «Методичні рекомендації щодо порядку застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції», затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 29.11.2013 № 735 «Про облікову політику» (далі - наказ № 735).

В судовому засіданні представником відповідача наголошувалось, що грошове забезпечення ОСОБА_1 у Головному управлінні ДФС у Чернівецькій області з 23 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року складалося з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, винагороди за вислугу років та надбавки за високі досягнення у праці за фактично відпрацьований час. Відповідно, у Головного управління ДФС у Чернівецькій області не було законодавчих підстав для включення до обчислення суми одноразової грошової допомоги чи інших виплат.

Крім того з пункту 1 наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 23.12.2014 №41-О вбачається, що позивача призначити на посаду в Головне управління ДФС у Чернівецькій області, звільнивши з посади у Державній податковій інспекції у м.Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області. Про переведення позивача в цьому наказі не йдеться.

Також зазначив, що премію у розмірі 9779,00 грн., нараховано та виплачено у грудні 2014 року за попереднім місцем роботи - у Державній податковій інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області, яка є окремою юридичною особою та має свій штатний розпис та баланс.

Згідно додатку 24 «Методичні рекомендації щодо порядку застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції», затвердженого наказом № 735, до складу грошового забезпечення може бути врахована премія, яка виплачена у місяці, що передує події, тобто премія, що виплачена у листопаді 2014 року, однак у листопаді 2014 року позивач не працювала у Головному управлінню ДФС у Чернівецькій області, а тому не було підстав для нарахування та виплати премії.

В даному випадку суд вважає, що Головне управління ДФС у Чернівецькій області щодо неврахування виплаченої в грудні 2014 року щомісячної премії у розмірі 9779,00 грн. за попереднім місцем роботи в Державній податковій інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області при обрахуванні одноразового грошового забезпечення при виході на пенсію ОСОБА_1, діяло правомірно та в межах чинного законодавства.

У зв'язку з вищезазначеним, проаналізувавши дії відповідача на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства, суд приходить до висновку про їх правомірність.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства с захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. Органів місцевого самоврядування" їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень довів суду правомірність своїх дій, а тому суд вважає, що дії та рішення відповідача не суперечать вимогам ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з відсутністю таких витрат, суд не вирішує питання про стягнення судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 11, 71-86, 94, 99, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя І.В. Маренич