Справа № 2а-220/14
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-220/14 Головуючий у 1-й інстанції: Катющенко В.П. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві Галая Олександра Єгоровича, відділу ДАІ Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до інспектора дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві Галая О.Є. (відповідач 1), відділу ДАІ Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві (відповідач 2) про визнання протиправними дій та бездіяльності інспектора дорожньо-патрульної служби ДАІ Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в місті Києві Галая О.Є., під час складання протоколу від 23.02.2014 року серії АБ2 № 018374, відносно ОСОБА_2, та матеріалів про адміністративне правопорушення; визнання протиправними рішення та дій інспектора дорожньо-патрульної служби ДАІ Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в місті Києві Галая О.Є. щодо вилучення у ОСОБА_2 посвідчення водія серії ААВ № 075616; визнання протоколу від 23.02.2014 року серії АБ2 № 018374 про адміністративне правопорушення таким, що складено безпідставно та таким, що підлягає зняттю з обліку; зобов'язання відділу ДАІ Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в місті Києві повернути ОСОБА_2. посвідчення водія серії ААВ № 075616, видане на його ім'я. Також позивач просив відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) використати судом право щодо покладання обов'язку на суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення з встановленням розумного та справедливого строку.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 17 березня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2015 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову в повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного висновку суду.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заяви, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Інспектором дорожньо-патрульної служби ДАІ Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в місті Києві Галаєм О.Є. 23.02.2014 року о 16:05 год. складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 018374.

Згідно з протоколом ОСОБА_2, керуючи автомобілем Hyndai Sonata, номерний знак НОМЕР_1, вулицею О. Теліги, 33 під час перестроювання не дав дорогу автомобілю Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Volkswagen. Дане зіткнення призвело до пошкодження автомобілів, чим порушено вимоги пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що у ОСОБА_2 тимчасово вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, до протоколу долучено схему дорожньо-транспортної пригоди та пояснення водіїв.

Позивачем додано до матеріалів судової справи протокол від 23.02.2014 серії АБ2 № 018375, складений відповідачем 1, відповідно до якого ОСОБА_5, який керував автомобілем Volkswagen, порушив вимоги пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

У матеріалах справи міститься постанова Шевченківського районного суду міста Києва по справі № 761/6485/14-п, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Вказана постанова Шевченківського районного суду міста Києва залишена без змін постановою апеляційного суду міста Києва від 27.06.2014 року.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 72 КАС України, визнання судом винним позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, має преюдиційний характер та є обов'язковим для суду в даній справі.

Таким чином, суд вважає твердження позивача про те, що у інспектора не було правових підстав складати протокол про адміністративне правопорушення з підстав не вчинення ним правопорушення є необгрунтованим, оскільки як встановлено судом в адміністративній справі, правопорушення мало місце і воно вчинене саме позивачем. Крім того, суд звертає увагу, що визначаючи наявність правопорушення відповідач виходив з меж власного розсуду (діяв в межах дискреційних повноважень), оскільки саме інспектор наділений повноваженнями згідно з приписами КУпАП робити висновок про порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху та визначати відповідальність відповідної особи. В свою чергу, позивачу гарантоване право спростовувати доводи посадової особи, зокрема в суді, чим позивач і скористався. При цьому, суд, який розглядав питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі протоколу від 23.02.2014 року серії АБ2 № 018374, порушень з боку інспектора, які б вплинули на правомірність висновків про вчинення адміністративного правопорушення, не встановив.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про визнання протиправними дій та бездіяльності інспектора дорожньо-патрульної служби ДАІ Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в м. Києві Галая О.Є. під час складання протоколу від 23.02.2014 серії АБ2 № 018374 (у частині щодо підстав для складення протоколу) відносно ОСОБА_2 та матеріалів про адміністративне правопорушення, визнання протоколу від 23.02.2014 року серії АБ2 № 018374 про адміністративне правопорушення таким, що складено безпідставно та таким, що підлягає зняттю з обліку задоволенню не підлягають.

Згідно зі статтею 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення (частина перша). Після закінчення тримісячного строку тимчасового вилучення посвідчення водія, у випадках, якщо судом не прийнято рішення щодо позбавлення водія права керування транспортним засобом або якщо справа про адміністративне правопорушення не розглянута у встановлений законом строк, особа має право звернутися за отриманням вилученого документа. Таке звернення особи є обов'язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення (частина друга). Порядок тимчасового вилучення посвідчення водія визначається Кабінетом Міністрів України (Порядок тимчасового вилучення посвідчення водія і ліцензійної картки на транспортний засіб та їх повернення», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1086).

Як уже зазначалось, у протоколі від 23.02.2014 серії АБ2 № 018374 про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 зафіксовано: внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, одним із учасників якої був позивач, пошкоджено автомобілі Hyndai Sonata та Volkswagen, порушення позивачем пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП; вилучення посвідчення водія; отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що інспектор дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, за якою однією з санкцій за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року, відповідно він правомірно вилучив посвідчення водія та видав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

У зв'язку з чим, позовні вимоги про визнання протиправними рішення та дій інспектора дорожньо-патрульної служби ДАІ Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в місті Києві Галая О.Є. щодо вилучення у позивача посвідчення водія є такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, в суді першої інстанції під час судового засідання 17.03.2015 року представник позивача повідомив, що позивачу повернуто його посвідчення водія, відповідно вимог до відділу ДАІ Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в місті Києві він немає.

Обґрунтовуючи вимоги щодо протиправності діяння (дії, бездіяльності) інспектора дорожньо-патрульної служби ДАІ Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України в місті Києві Галая О.Є., позивач вказав на відсутність в протоколі від 23.02.2014 серії АБ2 № 018374 відомостей про притягнення чи не притягнення його до адміністративної відповідальності протягом року, не відображення інформації про водія, який керував автомобілем Volkswagen номерний знак НОМЕР_2, тобто не відображено всі обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також зазначив про відсутність прізвища, ім'я, по - батькові особи потерпілого та свідка, хоча свідок був присутній під час пригоди.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Процедура оформлення працівниками Державної автомобільної інспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснення тимчасового вилучення посвідчення водія встановлена в «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.02.2009 року № 77, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.04.2009 року № 374/16390.

Так, пунктом 6.1 цієї Інструкції передбачено, що у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця дорожньо-транспортної пригоди (додаток 9), що підписується особами, які брали участь в огляді, та працівником Державтоінспекції МВС; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення в справі.

Отже, під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за наслідками дорожньо-транспортної пригоди зазначення потерпілої особи та інформації про притягнення особи до адміністративної відповідальності протягом року не є обов'язковим реквізитом. Не вимагається також в протоколі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що складається за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, зазначення прізвища, ім'я по - батькові іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди та місця його проживання. Відповідно твердження позивача про протиправність бездіяльності відповідача щодо не зазначення таких даних є необґрунтованою.

Стосовно відомостей про притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року, то суд звертає увагу, що такі відомості відповідно до «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України» зазначаються в протоколі за наявності таких даних. Крім того, в силу статті 221 КУпАП адміністративне стягнення на підставі статті 124 КУпАП визначає суд, відповідно саме на суд покладено обов'язок з'ясувати наявність всіх обставин для прийняття обґрунтованого рішення, зокрема щодо застосування виду санкції. Відносно необхідності зазначення особи потерпілого, то необхідно зауважити, що інспектор визнав винними у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди обох учасників пригоди.

Суд погоджується з твердженням позивача про необхідність зазначення відповідачем 1 інформації про свідка, оскільки як вбачається зі змісту постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 25.03.2014 у справі № 761/6485/14-п, залишеною без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 27.06.2014 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, свідком дорожньо-транспортної пригоди була сестра позивача, однак суд до уваги свідчення останньої не взяв, враховуючи родинні зв'язки.

З огляду на те, що не зазначення інспектором свідка дорожньо-транспортної пригоди у протоколі від 23.02.2014 року серії АБ2 № 018374 не призвело до неправильного визначення підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем вимог щодо необхідності визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині не зазначення особи свідка та відомостей про нього в протоколі про адміністративне правопорушення. Відтак позовні вимоги про визнання протиправними дій та бездіяльності інспектора дорожньо-патрульної служби ДАІ Шевченківського районного управління Головного Управління МВС України у місті Києві Галая О.Є. під час складання протоколу від 23.02.2014 року серії АБ2 № 018374 (в частині зазначенні всієї необхідної інформації та реквізитів) задоволенню не підлягають.

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, з чим погодився і суд апеляційної інстанції, то відсутні і підстави для зобов'язання суб'єктів владних повноважень подати суду звіт про виконання судового рішення у порядку, встановленому статтею 267 КАС України.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Старова Н.Е.