Справа № 826/18015/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року № 826/18015/14

Окружний адміністративний суд міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 81-а у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1
до Генерального прокурора України

провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (з урахуванням уточнення позовних вимог) про зобов"язання Генерального прокурора України визнати, що 25 липня 2014 року Генеральний прокурор Ярема В.Г., прийнявши попереду неї поза чергою україномовних громадян з м. Вінниця, які не були внесені до списку на прийом, після чого не прийняв її на особистому прийомі, незважаючи на те, що вона була внесена до списку на прийом, не діяв з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, а піддав її нерівності, тобто дискримінації, порушив по відношенню до неї принцип рівності перед законом, гарантований їй статтею 24 Конституції України; та про зобов'язання Генерального прокурора України припинити дискримінацію за мовною ознакою та ознакою місця проживання шляхом організації їй особистого прийому, замість прийому, який не відбувся 25 липня 2014 року.

Позивач вважає дії щодо недопущення її на особистий прийом незаконними з таких підстав.

Позивач стверджує, що 25.07.14 р. близько 10:00 Генеральний прокурор України Ярема В.Г. вийшов до присутніх громадян та повідомив присутнім, що прийме всіх з розрахунку 10 хв. на особу.

Після цього позивачем з'ясовано у начальника відділу прийому громадян ОСОБА_4 про внесення її до списку громадян на прийом.

Приблизно о 12:30 позивача повідомлено про необхідність підготуватися до прийому, залишити речі біля охорони та взяти необхідні документи.

Біля 13:00 у коридорі з'явилася група чоловіків, яких було допущено всередину відділу прийому громадян та проведено до кабінету Генерального прокурора України.

Позивачу було повідомлено, що її буде прийнято після того, як закінчиться прийом вказаних громадян з Вінниці.

Проте, о 14:30 начальник управління А.Дисак повідомила позивача про те, що Генеральний прокурор України не буде здійснювати прийом, оскільки покинув приміщення прокуратури у зв'язку з участю у певних заходах.

Позивач вважає, що вказаними діями щодо неї допущено порушення чинного законодавства та її дискриміновано у порівнянні з україномовними громадянами з Вінниці, яких було допущено на прийом, що є порушенням в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні".

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Прийом громадян здійснюється Генеральним прокурором України згідно наказу Генерального прокурора України від 21.06.11 р. №9 гн, яким затверджено Інструкцію "Про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України", згідно затвердженим графіком та встановленим розпорядком.

Генеральний прокурор України приймає громадян та інших осіб за попереднім записом (але не в день прийому) за зверненнями, якщо у задоволенні їх раніше відмовлено його заступниками, або за прямим дорученням Генерального прокурора України.

Відповідач зазначає, що позивачу неодноразово роз'яснювався порядок особистого прийому керівництвом Генеральної прокуратури України, і підстав для її прийому не було.

Ведення списків організаційно-розпорядчими документами Генеральної прокуратури України не передбачено.

Свідок - ОСОБА_6 підтвердив обставини щодо перебування позивачки 25 липня 2014 року в приміщенні Генеральної прокуратури України та надав суду свої свідчення у письмовому вигляді. В судовому засіданні вказав, що дійсно позивачку вже перевіряли з метою допуску до кабінету Генерального прокурора України, проте перед нею пройшли на прийом громадяни з Вінниці.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

25.07.14 р. у Генеральній прокуратурі України проводився особистий прийом громадян Генеральним прокурором України Яремою В.Г., на який з'явилася також ОСОБА_1, яка не потрапила на особистий прийом цього дня.

Згідно ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 22 Закону керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян зобов'язані проводити особистий прийом громадян.

Прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час, за місцем їх роботи і проживання. Графіки прийому доводяться до відома громадян.

Порядок прийому громадян в органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, об'єднаннях громадян визначається їх керівниками.

Усі звернення громадян на особистому прийомі реєструються. Якщо вирішити порушені в усному зверненні питання безпосередньо на особистому прийомі неможливо, воно розглядається у тому ж порядку, що й письмове звернення. Про результати розгляду громадянину повідомляється письмово або усно, за бажанням громадянина.

Вказаним положенням передбачено здійснення особистого прийому громадян регулярно у встановлені дні та години, а також встановлення прийому громадян в органах державної влади їх керівниками.

Будь-які інші особливості здійснення прийому громадян Законом не визначено, тобто, вони визначаються безпосередньо керівником конкретного органу державної влади.

Згідно матеріалів справи на виконання ст. 22 Закону України "Про звернення громадян" Генеральним прокурором України затверджено графік прийому громадян керівництвом Генеральної прокуратури України 07.07.14 р., згідно якого Генеральний прокурор України Ярема В.Г. здійснював прийом у четверту п'ятницю місяця з 10 до 12 годин (Генеральний прокурор України приймає громадян за попереднім записом у разі, якщо у задоволенні скарги відмовлено його заступником).

Також станом на 25.07.14 р. діяв наказ Генеральної прокуратури України №9 гн від 21.06.11 р. "Про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України", яким затверджено відповідну Інструкцію.

Згідно п. 7.4 Інструкції Генеральний прокурор України приймає громадян та інших осіб за попереднім записом (але не в день прийому) за зверненнями, якщо у задоволенні їх раніше відмовлено його заступниками. Особистий прийом Генерального прокурора України може бути організований також за його прямим дорученням.

В даному випадку згідно матеріалів справи та пояснень присутніх учасників 25.07.14 р. здійснювався особистий прийом громадян Генеральним прокурором України згідно затвердженого графіку. При чому, незважаючи на обмеження п. 7.4 Інструкції, здійснювався прийом і тих громадян, які попередньо не отримали відмову у задоволенні їх звернення заступниками Генерального прокурора України.

Щодо здійснення прийому громадян за попередньо затвердженим списком суд зазначає наступне.

Закон не передбачає такої вимоги, як здійснення особистого прийому громадян за затвердженим списком, тоді як питання організації прийому вирішує кожний конкретний орган державної влади.

Передбачений п. 7.4 Інструкції попередній запис запроваджено для зручності організації прийому і не обмежує Генерального прокурора України у праві здійснити прийом осіб, не включених до списку (у випадку наявності технічно такої можливості), або прийняти не всіх записаних на прийом, якщо завершився час прийому або виникли інші підстави, що унеможливлюють присутність Генерального прокурора України на прийомі.

Як було зазначено вище, формально позивачу могли відмовити у особистому прийомі, оскільки їй раніше не відмовлялося у задоволенні її звернення заступником Генерального прокурора України. Крім того, згідно пояснень позивача її повідомлено про необхідність підготуватися до прийому о 12:30, після закінчення часу прийому (до 12:00).

За таких обставин у суду відсутні підстави для висновку про те, що в даному випадку були порушені вимоги законодавства щодо особистого прийому громадян, тоді як у час, призначений згідно графіку для особистого прийому Генерального прокурора України, не було прийнято всіх громадян за браком часу.

Щодо твердження позивача про допущення щодо неї дискримінації суд зазначає наступне.

Вказаний висновок позивачем зроблений на тій підставі, що біля 13:00 у коридорі з'явилася група чоловіків, яких було допущено всередину відділу прийому громадян та проведено до кабінету Генерального прокурора України, тоді як позивач була змушена чекати завершення їх прийому.

Проте, необхідність у незапланованому спілкуванні з особами могла виникнути з будь-яких підстав, незалежно він місця проживання позивача та інших осіб, а також незалежно від мови їх спілкування.

Висновок позивача про те, що вказаним особам надано перевагу у здійсненні прийому за ознаками місця проживання та мови спілкування є її власним припущенням, що не підтверджується жодними доказами.

Суд не ставить під сумнів твердження позивача про те, що вона була присутня у приймальній Генерального прокурора України 25.07.2014 року, проте суд зазначає, що здійснення особистого прийому здійснюється відповідно до графіку прийому громадян, який затверджується керівником відповідного органу, про що позивачку також було ознайомлено згідно листа Генеральної прокуратури України від 21.08.2014 року № 19-11048-06.

Виходячи з наведеного та суті заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева