Справа № П/811/3317/14
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2015 року справа № П/811/3317/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Чередниченко В.Є. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області
на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі №П/811/3317/14
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Дім»
до про Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області скасування податкового повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерно Дім» (далі по тексту - позивач) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі по тексту - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 15.09.2014 р. № .

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі №П/811/3317/14.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зокрема, зазначив, що висновки податкового органу про безтоварність господарських операцій позивача ґрунтуються на припущеннях, а надані до перевірки первинні документи бухгалтерського обліку не взяті до уваги.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі №П/811/3317/14 адміністративний позов задоволено. (суддя - Притула К.М.)

Постанова суду першої інстанції мотивована, зокрема, тим, що відповідачем безпідставно, всупереч фактичним обставинам справи зроблено висновок про нікчемність угод позивача.

Відповідач - Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм законодавства України, просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі №П/811/3317/14 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач вказав на те, що позивачем, в порушення пунктів 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, занижено податок на додану вартість за листопад 2013 року на загальну суму 473910 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2015 року, за клопотанням відповідача, постановлено проводити апеляційний розгляд справи №П/811/3317/14 в режимі відеоконференції.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, свого представника для участі у її розгляді не направив.

За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, в період з 18 серпня 2014 року по 20 серпня 2014 року посадовими особами відповідача було проведено позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Дім» (код за ) з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, доходів та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на прибуток по взаємовідносинах з ПП «Телеком Парк» (код за ) за період з 01.01.2013 року по 12.06.2014 року, результати якої оформлено актом №27/11-23-2204/38268755 від 22.08.2014 року.

Висновками акту встановлено порушення позивачем п.138.2, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138 та п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за перевіряємий період всього на суму 4422940 грн., в тому числі за 2013 рік на суму 4422940 грн.

15 вересня 2014 року на підставі акту перевірки№27/11-23-2204/38268755 від 22.08.2014 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 6634410,00 грн., з яких за основним платежем у сумі 4422940 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 2211470 грн.

Відповідач в акті перевірки вказує, що у зв'язку з непідвтердженням податкового кредиту з ПДВ ТОВ «Зерно Дім» по взаємовідносинам з ПП «Телеком Парк», відсутні об'єкти оподаткування податком на додану вартість та податку на прибуток підприємств. Реальність вчинення господарських операцій між вказаними контрагентами відсутня.

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно до п.п.198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються обов'язкові реквізити визначенні даною статтею. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів, послуг.

Пункт 198.6 ст.198 Податкового кодексу України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до матеріалів справи, позивач у перевіряємий податковим органом період, мав господарські відносини із ПП «Телеком Парк».

На підтвердження реальності виконаних робіт позивачем надано копії договорів №17/09-1 від 17.09.2013 року, №08/10-2 від 08.10.2013 р., №14/10-1 від 14.10.2013р., копії податкових та видаткових накладних, копії платіжних доручень, копії актів здачі-прийняття робіт.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлює, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання;назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи з викладених обставин справи та вказаних правових норм, враховуючи надання позивачем складеної згідно вимог законодавства України первинної документації, доводи останнього щодо належного формування показників податкової звітності підтверджується належними та допустимими доказами.

Стосовно посилань відповідача, викладених в акті перевірки, на висновки довідки ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 31 грудня 2013 року №72/22-00/3336787 «Про результати проведення зустрічної звірки приватного підприємства «Телеком Парк», код за щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ПП «Господар», код за та наступними контрагентами покупцями, їх реальності та повноти відображення в обліку за період червень, липень 2013 року», колегія суддів зазначає, що вказані послання не можуть бути прийняті судом у якості належного доказу порушення позивачем порядку формування податкової звітності у перевіряємий період, оскільки наведена довідка не може бути беззаперечним доказом такого порушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні копії судових рішень або вироків суду, з яких би вбачалась недійсність укладених правочинів або здійснення сторонами господарських відносин діяльності, що не спрямована на настання реальних правових наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вастберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» суд зазначив, що «… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

З огляду на встановлені судом обставини справи, вказані норми законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що під час судового розгляду відповідач не надав беззаперечних доказів щодо відсутності господарських операцій між позивачем та ПП «Телеком Парк», а отже прийняте по відношенню до позивача податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим та протиправним.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 21 жовтня 2014 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі №П/811/3317/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 18 травня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.В. Юхименко