Справа № 2а-3790/12/1970
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-3790/12/1970

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 р.

Справа № 339/13/876

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді – Качмара В.Я.,

суддів – Заверухи О.Б., Курильця А.Р.,

за участі секретаря – Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Тернопільголовпостач» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2012 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Тернопільголовпостач» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Тернопільській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2012 року Публічне акціонерне товариство «Тернопільголовпостач» (далі – ПАТ) звернулося до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Тернопільській області (далі - Інспекція) в якому просило скасувати постанову відповідача від 18.10.2012 №62/12 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі – Постанова).

В обґрунтування позовних вимог вказує, що Інспекцією безпідставно протрактовано відсутність відповідної документації, як неналежне її ведення ПАТ, оскільки така не вимагалась під час перевірки. Також, зазначає, що Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі – Закон №208/94-ВР) не передбачає накладення штрафу за ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил до замовника будівництва, який одночасно виступає підрядником.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2012 року в справі №2а-1970/3790/12 в задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржило ПАТ, яке покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою задовольнити позов в повному обсязі. У поданій апеляційній скарзі вказує на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем виконавча документація ні відповідачу, ні суду надана не була, що свідчить про її неналежне ведення, а оскільки ПАТ є також суб’єктом містобудування, який здійснює будівництво, то застосований у відповідності до ч.3 ст.2 Закону №208/94-ВР штраф є правомірним.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 16.10.2012 на підставі направлення від цієї ж дати №450, яке видано на підставі наказу від 15.10.2012 №540, доручення прокуратури м.Тернополя від 05.10.2012 №90-8516 вих/12 та прокуратури Тернопільської області від 03.10.2012 №07/1-159 вих.12 (а.с.11), Інспекцією було проведено позапланову перевірку ПАТ з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, про що складено відповідний акт перевірки від 16.10.2012 (далі – Акт) (а.с.10).

За результатами проведеної перевірки було встановлено, що позивачем проводиться будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудинковими громадськими приміщеннями в порушення статей 9 та 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» (далі – Закон №687-XIV), ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва» (далі - ДБН), а саме за відсутності: загального журналу робіт; журналу авторського нагляду; спеціальних журналів з окремих видів робіт; актів на закриття прихованих робіт; актів проміжкового прийняття відповідальних конструкцій; виконавчої документації; основних технологічних карт на виконання окремих видів робіт із схемами послідовності виконання прийомів, з включенням схем операційного контролю якості; опису методів виконання робіт.

Перевірка проводилась в присутності голови правління ПАТ, яким не було заявлено жодних зауважень щодо здійснення такої.

16.10.2012 відповідачем також було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (а.с.16), яким повідомлено ПАТ про розгляд справи про адміністративне правопорушення 18.10.2012 (далі - Протокол), а також припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (далі - Припис) (а.с.18).

Не погодившись із Постановою відповідача, ПАТ звернулось до адміністративного суду із цим позовом.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Абзацом 2 п.1 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі – Порядок) передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

При цьому, п.11 вказаного Порядку передбачено право посадових осіб інспекцій (тобто Держархбудінспекції та її територіальних органів) під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом.

Пунктом 13 Порядку, передбачено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний зокрема, виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Інспекція наділена повноваженнями здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема шляхом видання обов'язкових для виконання приписів, а також має право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи.

Слід зазначити, що чинним законодавством визначено конкретних суб'єктів архітектурної та містобудівної діяльності, які можуть та повинні відповідати за виявленні контролюючим органом правопорушення.

Статтею 9 Закону №687-XIV передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно ст.27 вказаного Закону замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою.

Відповідно до п.1.17 ДБН на кожному об'єкті будівництва належить:

вести загальний журнал робіт за формою, згідно з додатком В, спеціальні журнали з окремих видів робіт, перелік яких встановлюють за погодженням із замовником та виконавцями робіт, – за формами, зразки яких наведено в додатку Г, журнал авторського нагляду відповідно до ДБН А.2.2-4;

складати акти на закриття прихованих робіт за формою додатку К, акти проміжного прийняття відповідальних конструкцій за формою додатку М;

складати акти індивідуального та комплексного випробування устаткування, інженерних систем, мереж та обладнання;

оформляти іншу виробничу документацію, передбачену іншими нормативними документами;

оформляти виконавчу документацію – комплект робочих креслень з написами, зробленими особами, відповідальними за виконання будівельно-монтажних робіт, про відповідність виконаних в натурі робіт цим кресленням або змінам в них, внесеним за погодженням із замовником та проектувальником;

вести облік збирання та видалення відходів і вторинної сировини;

після завершення будівництва об'єкта, до прийняття його в експлуатацію скласти його архітектурно-технічний паспорт згідно з «Положенням про архітектурно-технічний паспорт об'єкта архітектури», а також енергетичний паспорт будинку, який підтверджує відповідність показників енергетичної ефективності споруди, в тому числі – її теплової ізоляції, вимогам ДБН В.2.6-31.

У відповідності до п.6 ч.3 ст.2 Закону №208/94-ВР суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не було надано суду першої та апеляційної інстанцій жодного документу, яким би підтверджувалось належне ведення ним виконавчої документації у відповідності до ст.27 Закону №687-XIV та ДБН.

Більше того, вказані документи вимагались Інспекцією під час проведення перевірки, про що свідчать пояснення голови правління ПАТ у Протоколі, а також повинні були бути надані в термін до 16.11.2012 згідно Припису, однак докази такого відсутні.

Вказане, беззаперечно свідчить про порушення ПАТ вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та підтверджує правомірність застосування відповідачем штрафних санкцій за такі.

Покликання ПАТ на те, що до нього не можуть бути застосовані санкції передбачені ч.3 ст.2 Закону №208/94-ВР апеляційний суд оцінює критично та вважає такі голослівними, оскільки саме позивач здійснював будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудинковими громадськими приміщеннями, а відтак в розумінні ч.3 ст.2 Закону №208/94-ВР виступав суб'єктом містобудування який несе відповідальність за відповідні правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Тернопільголовпостач» залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.Б. Заверуха

Суддя А.Р. Курилець