Справа № 814/4139/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м. Київ К/800/31299/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції сільського господарства України в Миколаївській області, третя особа - ОСОБА_3, про визнання неправомірними дій, визнання протиправними та скасування акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства та акта обстеження земельної ділянки, визнання протиправним та скасування розрахунку розміру заподіяної шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визнання протиправним та скасування припису щодо усунення порушень загального законодавства,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції сільського господарства України в Миколаївській області, третя особа - ОСОБА_3, про визнання неправомірними дій, визнання протиправними та скасування акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства та акта обстеження земельної ділянки, визнання протиправним та скасування розрахунку розміру заподіяної шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визнання протиправним та скасування припису щодо усунення порушень загального законодавства.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 року у задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необгрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що державним інспектором сільського господарства на території Миколаївської області Бабець В.М. 28.05.2013 року відповідно листа від 20.05.2013 року Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області здійснено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства з метою встановлення правомірності використання земельної ділянки площею 25 га. за адресою: с. Партизанське, Жовтневого району, Миколаївської області, що зареєстровано за ОСОБА_3.

За наслідками перевірки відповідачем складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 28.05.2013 року, яким зафіксовано порушення ОСОБА_6 вимог земельного законодавства,

Перевіркою встановлено, що земельна ділянка площею 25 га. сіножатей (ділянка складається з двох частин: площею 9,3 га. та площею 15,7 га.), яка належить ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, самовільно зайнята та використовується ОСОБА_2 під посів ярового ячменю.

Згідно із статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України встановлено перелік документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Статтею 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та статтею 19 Закону України «Про охорону земель» визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Згідно із частиною 4 статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель (окрім іншого) мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

- у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до міліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

- викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства України.

Пунктом 1 Положення «Про Державну інспекцію сільського господарства України», затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №459/2011, визначено, що Державна інспекція сільського господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до пункту 4.1 Положення «Про Державну інспекцію сільського господарства України», Держсільгоспінспекція України здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності.

На підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963, яка спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель, в тому числі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, державним інспектором сільського господарства виконано розрахунок заподіяної шкоди від 29.05.2013 року № 18.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку оформлення, вручення (надсилання) приписів у разі виявлення порушень земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.02.2013 року № 104, з метою припинення порушення земельного законодавства та усунення його наслідків державним інспектором складено та вручено ОСОБА_2 припис від 29.05.2013 року № 000443.

Нормами Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Також, судами встановлено, що 05.02.2008 року між ОСОБА_3 (власник землі) та ОСОБА_7 укладено договір оренди спірної земельної ділянки строком на три роки, що був зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів Миколаївською філією ДП «Центр державного земельного кадастру» (факту дострокового розірвання договору судами не встановлено).

Посилання ОСОБА_2 щодо порушення інспектором порядку проведення перевірки, фіксування в акті перевірки неправдивої інформації, отримання підпису ОСОБА_2 на акті перевірки обманним шляхом грунтуються на припущеннях, які спростовані поясненнями Бабець В.М., ОСОБА_8, які були присутні при обстежені спірної земельної ділянки і складанні державним інспектором сільського господарства акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_2

Крім того, згідно із постановою від 12.08.2013 року про закриття кримінальної справи слідчого Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області по об'єднаному кримінальному провадженню №0000397 в ході досудового слідства об'єднаного кримінального провадження встановлено, що в діях ОСОБА_2 формально вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 197-1 Кримінального кодексу України (самовільне зайняття земельної ділянки). Оскільки спричинена шкода є незначною провадження у справі закрито в зв'язку з відсутністю складів кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що Державна інспекція сільського господарства України в Миколаївській області діяла у відповідності до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку відмовивши ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції сільського господарства України в Миколаївській області, третя особа - ОСОБА_3, про визнання неправомірними дій, визнання протиправними та скасування акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства та акта обстеження земельної ділянки, визнання протиправним та скасування розрахунку розміру заподіяної шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визнання протиправним та скасування припису щодо усунення порушень загального законодавства - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

Л.Л. Мороз