Справа № 813/1923/13
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № 876/10982/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2013 року в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрозокерит» до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

У березні 2013 року позивач ТзОВ «Укрозокерит» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ДПІ у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС (на даний час ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області), в якому, з урахуванням уточненого позову, просив визнати протиправними та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення № від 04.03.2013 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 62280,25 грн., в тому числі 51116 грн. за основним платежем та 11164,25 грн. за штрафними фінансовими санкціями.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2013 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Франківському районі Львівської області ДПС № від 04.03.2013 року.

З цією постановою суду не погодився відповідач ДПІ у Франківському районі Львівської області ДПС і оскаржив її в апеляційному порядку. Вважав апелянт, що висновки суду є помилковими, а оскаржена постанова винесена з порушеннями норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. За результатами апеляційного розгляду апелянт просив скасувати постанову суду першої інстанції від 28.05.2013 р. та винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2014 року скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2013 року і прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову. Однак ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.10.2014 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2014 року скасовано, а адміністративну справу направлено до Львівського апеляційного адміністративного суду на новий судовий розгляд.

У період нового судового розгляду справи судом апеляційної інстанції отримано письмові заяви (клопотання) відповідача ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області та позивача ТзОВ «Укрозокерит» про закриття провадження у справі, у зв'язку із досягненням сторонами примирення, згідно пункту 7 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та пункту 11-2 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України. Заяви обгрунтувуються тим, що 03.03.2015 року ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення про погодження застосування податкового компромісу по розглядуваній адміністративній справі, а платіжним дорученням № 143 від 03.03.2015 року позивачем сплачено суму погодженого податкового зобов'язання.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і доводи заявлених клопотань про закриття провадження у справі у зв'язку із досягненням сторонами примирення, вважає, що такі заяви (клопотання) слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується. Сума погашеного податкового зобов'язання з податку на прибуток та/або податку на додану вартість в розмірі 95 відсотків внаслідок застосування податкового компромісу не враховується для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

Процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом. Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

Податковий компроміс з урахуванням строків давності відповідно до статті 102 цього Кодексу застосовується до правовідносин, що виникли до 1 квітня 2014 року, та поширюється виключно на податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість незалежно від того, проводилися перевірки контролюючих органів чи ні за такі періоди.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що рішенням ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області № 4194/13-05-22-01-10 від 03.03.2015 року, за результатами розгляду заяви ТзОВ «Укрозокерит» від 23.02.2015 року № 2732/10, погоджено застосування податкового компромісу по податковому повідомленні-рішенні № від 04.03.2013 року, яке є предметом судового розгляду по даній адміністративній справі. Умовами досягнення податкового компромісу визначено обов'язок ТзОВ «Укрозокерит» сплатити суму податкового зобов'язання у розмірі 2555,80 грн., що становить 5 % від суми 51116 грн. податкового зобов'язання.

Вказана сума податкових зобов'язань у розмірі 2558 грн. сплачена ТзОВ «Укрозокерит» згідно платіжного доручення № 143 від 03.03.2015 року.

Відповідно до пункту 11-2 розділу УІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України, підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Статтею 194 КАС України передбачено, що сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду. У разі примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статті 113 цього Кодексу.

Згідно ст. 113 КАС України, сторони можуть повністю або частково врегулювати спір на основі взаємних поступок. Примирення сторін може стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета адміністративного позову. У разі примирення сторін суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, у якій фіксуються умови примирення. Умови примирення не повинні суперечити закону або порушувати чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 203 КАС України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Таким чином, з врахуванням наведених вище норм законодавства та встановлених фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що сторонами по справі досягнуто примирення у формі податкового компромісу, умови примирення не суперечать вимогам законодавства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заяви відповідача і позивача слід задоволити, постанову суду першої інстанції необхідно визнати нечинною, а провадження у адміністративній справі закрити.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 113, 157 ч.1 п.3, 194, 196, 198, 203 ч.2, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Заяви Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області та товариства з обмеженою відповідальністю «Укрозокерит» про закриття провадження у справі в зв'язку із досягненням примирення і застосування податкового компромісу - задоволити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2013 року в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрозокерит» до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення - визнати нечинною, а провадження в цій адміністративній справі - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.В. Ільчишин

Р.Й. Коваль