Справа № 814/3709/14
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 р. Справа № 814/3709/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Кравченка К.В.

- Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську в Миколаївської області, Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів Миколаївської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ФОП ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську, Южноукраїнської ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області про:

- визнання дій УПФУ в м. Южноукраїнську Миколаївської області щодо передачі до Южноукраїнської ОДПІ ГУ Міндоходів в Миколаївській області заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування по основному боргу в сумі 721,85 грн.

- зобов'язання Южноукраїнську ОДПІ ГУ Міндоходів в Миколаївської області списати заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 721,85 грн. та не нараховувати штраф та пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхуванню та фінансових санкцій.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року позов задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області щодо передачі до Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів Миколаївської області заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування по основному боргу в сумі 721,85 грн.

Зобов'язано Южноукраїнську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів Миколаївської області списати заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 721,85 грн. та не нараховувати штраф та пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхуванню та фінансових санкцій.

В апеляційній скарзі Южноукраїнської ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між УПФУ в м. Южноукраїнську та ФОП ОСОБА_2 07 грудня 2012 року було укладено договір №13 про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків на підставі п. 7-1 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до умов договору, управління надає позивачу розстрочку сплати заборгованості по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування усього на суму 1120,80 грн. з 07 грудня 2012 року по 07 грудня 2014 року.

Платник погашає сплачує зазначені суми не пізніше "20" числа кожного місяця рівними частинами починаючи з місяця, наступного за місцем в якому укладено договір про розстрочення.

Станом на 01 грудня 2012 року за позивачем рахувалася заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 721,85 грн., з яких фінансові санкції - 401,03 грн., пеня - 320,82 грн.

Управлінням Пенсійного фонду в м. Южноукраїнську 01.10.2013 року передано до Южноукраїнської ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області картка особового рахунку по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з сумою боргу по основному платежу у розмірі 721,85 грн.

Листом УПФ України в м. Южноукраїнську Миколаївської області від 21.03.2014 року №К-07 повідомлено, що відповідно до укладеного договору за період з 09.01.2013 р. по 12.03.2014 р. в повному обсязі сплачено заборгованість зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином заборгованість в сумі 721,85 грн. підлягає списанню.

Згідно відповіді ГУ ПФ України в Миколаївської області від 16 червня 2014 року позивачу повідомлено, що Южноукраїнською ОДПІ відмовлено у списанні Вам недоїмки в сумі 721,85 грн. відповідно до ч. 7 ст. 25 Закону України №2464. У зв'язку із невиконанням позивачем умов договору розстрочення, недоїмка в сумі 721,85 грн. списанню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, не надали достатніх доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Нормами абзацу 1 п. 7-1 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI передбачено, що платникам, які протягом шести місяців з дня набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо стимулювання сплати поточних платежів з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та погашення заборгованості до Пенсійного фонду України" подали заяву до відповідного органу Пенсійного фонду України‚ надається право на розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків, які не погашені на день укладення договору про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків, за період до 31 грудня 2010 року, у разі якщо на день подання заяви у платника немає заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до абзацу 2 п. 7-1 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2464-VI суми заборгованості із сплати страхових внесків, які не погашені на день укладення зазначеного договору, розстрочуються та підлягають сплаті рівними частинами протягом 24 календарних місяців, починаючи з місяця подання платником заяви до відповідного органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до абзаців 4, 5, і 6 п. 7-1 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" № 2464-VI орган Пенсійного фонду України у десятиденний строк з дня отримання заяви приймає рішення про розстрочення сум заборгованості та укладає з платником договір про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків за формою, затвердженою Пенсійним фондом України. Зазначений договір підлягає достроковому розірванню, якщо платник не сплачує в повному обсязі розстрочені платежі із сплати страхових внесків та/або поточні платежі з єдиного внеску. Платнику, який відповідно до укладеного договору в повному обсязі погасить заборгованість із страхових внесків і не допустить виникнення нової заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період дії такого договору, штраф та пеня, пов'язані з цією заборгованістю, нараховані і не сплачені або ті, які підлягають нарахуванню відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", списуються в порядку, встановленому Пенсійним фондом України.

Порядок № 12-1 визначає механізм списання штрафів та пені платникам, які відповідно до укладеного договору про розстрочення сум заборгованості зі сплати страхових внесків (далі - договір про розстрочення) в повному обсязі погасили заборгованість зі сплати страхових внесків за період до 31 грудня 2010 року та не допустили виникнення нової заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період дії такого договору.

В силу п. 3 Порядку списання штрафів та пені платникам, які виконали умови договору про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 19.07.2012 N 12-1, яким визначено, що на день виконання умов договору про розстрочення підлягають списанню: суми штрафів та пені, нараховані і не сплачені або ті, які підлягають нарахуванню відповідно до пунктів 2, 4 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; суми штрафів та пені, нараховані і не сплачені або ті, які підлягають нарахуванню відповідно до частини десятої та пунктів 2, 3 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"; суми штрафів та пені, нараховані відповідно до пунктів 2, 4 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які: не узгоджені з платниками; є предметом судового розгляду; розстрочені відповідно до пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та не сплачені; суми штрафів та пені, нараховані відповідно до частини десятої та пунктів 2, 3 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які: не узгоджені з платниками; є предметом судового розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, що 07 грудня 2012 року укладено договір №13 про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків на підставі п. 7-1 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", остаточною датою погашення заборгованості є 07.12.2014 року.

За позивачем рахувалася заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 721,85 грн., з яких фінансові санкції - 401,03 грн., пеня - 320,82 грн.

11.08.2013 року набрав чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" №406-VII від 04.07.2013 р., з 01.10.2013 року, функції з адміністрування єдиного внеску УПФУ в м. Южноукраїнську передано до Міністерства доходів і зборів України.

Тому, УПФУ в м. Южноукраїнську в силу вищезазначеної норми повноваження щодо адміністрування єдиного внеску було передано Южноукраїнській ОДПІ.

Крім того, як вірно з'ясовано судом першої інстанції та не заперечується відповідачами, що позивачем у строки та у сумах визначених умовами договору сплачувалася заборгованість.

Більш того, позивачем достроково погашена сума заборгованості, а саме 12.03.2014 року.

Однак, згідно відповіді Южноукраїнської ОДПІ від 14.03.2014 р. № 360/14-09-25-53, Управлінням Пенсійного фонду в м. Южноукраїнську 01.10.2013 року передано до Южноукраїнської ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області картка особового рахунку по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з сумою боргу по основному платежу у розмірі 721,85 грн. Сума боргу рахується до теперішнього часу.

Листом УПФ України в м. Южноукраїнську Миколаївської області від 21.03.2014 року №К-07 повідомлено, що відповідно до укладеного договору за період з 09.01.2013 р. по 12.03.2014 р. в повному обсязі сплачено заборгованість зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином заборгованість в сумі 721,85 грн. підлягає списанню. У зв'язку з передачею функцій з адміністрування єдиного внеску до Міністерства доходів і зборів України, УПФ України в м. Южноукраїнську направлено лист з проханням списати зазначений борг.

Листом ГУ Міндоходів в Миколаївській області від 03 липня 2014 року №2223/10/14-29-25-49 повідомлено , що зазначена сума недоїмки не підлягає списанню.

З огляду на викладене та враховуючи те, що сума заборгованості по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування була розстрочена, та в порядку передбаченому договором сплачена у повному обсязі та у строки визначені договором, тому спірна сума повинна бути списана, що вірно встановлено судом першої інстанції, й відповідно колегія суддів вважає правильними висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, відповідачами як суб'єктами владних повноважень не доведено правомірності своїх дій.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В.Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко