Справа № 826/7698/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 травня 2015 року м. Київ № 826/7698/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Національного банку України про визнання протиправними дій та бездіяльності, відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 29 квітня 2015 року надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі - позивачі) до Національного банку України (далі - відповідач) про визнання протиправними дій та бездіяльності, відшкодування шкоди.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", із 01 січня 2015 року установлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1218,00 грн.

Однак, у ході ознайомлення із позовною заявою та доданими до неї документами судом виявлено, що до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору.

Суд зазначає, що посилання позивачів на п. 13 ч. 2 ст. 3 та п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону як на підставу звільнення їх від сплати судового збору, у даному випадку, є безпідставними, оскільки основною позовною вимогою є визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача. Вимога про відшкодування шкоди є похідною позовною вимогою.

Крім того, як зазначено у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2, вивчення судової практики показало, що мають місце випадки, коли позивачі, звертаючись до суду з вимогами про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, звертають увагу суду на те, що вони звільнені від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону. Такі випадки є свідченням неправильного розуміння предмета регулювання цього положення.

Зокрема, ст. 56 Конституції України визначає право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Таке право також закріплено у ст.ст. 1167, 1173 - 1175 Цивільного кодексу України.

Цими статтями встановлено обов'язок держави, Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі:

- незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень (ст.ст. 1167, 1173);

- незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень (ст. 1174);

- у результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований (ст. 1175).

Ці норми Конституції України та Цивільного кодексу України є нормами прямої дії, оскільки будь-яка юридична чи фізична особа має право на їх підставі звернутися до суду з позовом про відшкодування такої шкоди (матеріальної чи моральної).

Так, п. 4 ч. 4 ст. 105 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимогу про стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Застосовуючи положення п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону , адміністративні суди звертають увагу на те, що це законодавче положення поширюється лише на вимогу, яка визначена п. 4 ч. 4 ст. 105 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зміст цієї норми вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є об'єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачам строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у належному розмірі на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі міста Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у місті Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, рахунок отримувача 4007, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу "Судовий збір, за позовом __ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва, ".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 106, 107, 108, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Національного банку України про визнання протиправними дій та бездіяльності, відшкодування шкоди.

Копію ухвали направити (вручити) позивачам (його уповноваженому представнику) та надати їм для усунення виявлених недоліків триденний строк із дня одержання копії ухвали, роз'яснивши, що позовна заява повертається позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.ст. 185-187 КАС України, та набирає законної сили у порядку та строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Суддя В.М. Данилишин