Справа № 804/9841/13-а
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м. Київ К/800/35013/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі Бухтіярової І.О., Костенка М.І., Приходько І.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2013 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 року

у справі № 804/9841/13-а

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Портал» (далі - позивач, ТОВ «Портал»)

до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач, ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Портал» звернулось у липні 2013 року до суду з адміністративним позовом до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.02.2013 року № .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог. Посилається порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач у своїх запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими, прийнятими з дотриманням норм матеріального та процесуального права, вважає касаційну скаргу відповідача необґрунтованою, а тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні відповідно до ст. 2201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 06.02.2013 року по 12.02.2013 року відповідачем проведено фактичну перевірку позивача з питань дотримання суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, ведення касових операцій, за результатами якої складено акт від 12.02.2013 року № 000104, яким зафіксовано встановлені порушення позивачем вимог: п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадянського харчування та послуг»; п. 2.2, п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637 (далі - Положення № 637), що виразилось, зокрема, у: неоприбуткуванні готівкових коштів у касовій книзі підприємства за 14.11.2012 року на загальну суму 159 950,00 гривень згідно показника Z-звіту РРО, ф/н № 00612 від 14.11.2012 року; неповному оприбуткуванні готівкових коштів у касовій книзі підприємства за 30.07.2012 року на загальну суму 31 793,40 гривні на підставі фіскального звітного чеку РРО, ф/н за 30.07.2012 року № 1794 згідно показника «службова видача»; неоприбуткуванні готівкових коштів у касовій книзі підприємства за 29.07.2012 року у розмірі 46 242,90 гривні на підставі фіскального звітного чеку РРО, ф/н від 29.07.2012 року № 1793.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.02.2013 року № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 189 931,50 гривня.

Суди першої та апеляційної інстанцій вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, з чим погоджується суд касаційної інстанції, виходили з наступних мотивів.

За змістом пунктів 1 та 5 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1269, (далі - Порядок № 1269) Книга обліку доходів і витрат ведеться суб'єктами підприємницької діяльності-фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку). При цьому, до Книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведенням витрат і/або отриманим доходом; суми витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Відповідно до п. 3 Порядку № 1269 форма Книги обліку доходів і витрат затверджується ДПА України.

Згідно з п. 4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності» від 03.07.1998 року № 727/98 форма Книги обліку доходів та витрат, що підлягають оподаткуванню відповідно до цього Указу, і порядок її ведення суб'єктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються ДПА України.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями) визначено Положенням № 637, яке розроблено відповідно до ст. 33 Закону України «Про Національний банк України», визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Пунктом 1.1 Положення № 637 визначено, що книга обліку - касова книга, книга обліку доходів і витрат, книга обліку виданих та прийнятих старшим касиром грошей або книга обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 1.2 Положення № 637 оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій. Також, даним пунктом визначено, що книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки.

Відповідно до абз.2 п. 2.2 глави 2 Положення № 637 підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

За приписами п. 2.6 Положення № 637 уся готівка, що надходить до каси, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до п. 2.8 Положення № 637 здавання готівкової виручки (готівки) здійснюється самостійно (у тому числі із застосуванням програмно-технічних комплексів самообслуговування) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством України надане право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів.

Здавання готівкової виручки (готівки) може здійснюватися для зарахування на будь-який банківський рахунок підприємства (підприємця) на його вибір.

Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 року № 436/95 встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Положеннями статті «особливості застосування реєстраторів розрахункових операцій» «Вісника податкової служби» від 11.11.2011 року № 42 передбачено, що при виправленні допущеної під час операції «службове введення» помилки матеріально відповідальна особа господарської одиниці або особа, яка безпосередньо проводить розрахунки, повинна здійснити операцію «службова видача» та скласти відповідний акт. Якщо у разі таких дій суб'єкт господарювання самостійно і вчасно виявив помилку та не порушив вимог п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР), а саме забезпечив відповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті РРО, штрафні санкції не застосовуються.

Пунктом п. 5 Інструкції із заповнення «Звіту про використання реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)» за формою № ЗВР-1, наведеної у додатку 2 Порядку звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (розрахункових книжок), затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000 року № 614, якщо протягом звітного місяця через РРО були зареєстровані помилково введені суми, то ці суми не включаються до граф 4-7.

Судами попередніх інстанцій при дослідженні долучених позивачем до матеріалів справи копій акту про відміну помилково проведеної через РРО суми розрахунків від 30.07.2012 року, пояснювальної записки адміністратора СПА - комплексу «Цунамі», Z-звіту № 1794 від 30.07.2012 року, службового документу від 30.07.2012 року, акту про відміну помилково проведеної через РРО суми розрахунків від 14.11.2012 року, пояснювальної записки адміністратора СПА - готелю, фіскального чеку від 14.11.2012 року, Z-звіту за 14.11.2012 року, Z-звіту за 15.11.2012 року, наказу № 16-од по підприємству від 16.06.2012 року, встановлено помилковість проведення позивачем спірних сум розрахунків через РРО.

При цьому, відповідність грошових коштів на місці проведення розрахунків підтверджується наявними у матеріалах справи прибутковими касовими ордерами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією судів попередніх інстанцій, що операції «службове внесення» та «службове вилучення» не є розрахунковими, а тому, встановивши дотримання позивачем вимог п. 13 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, зокрема, забезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті РРО, при самостійному і вчасному виявленні та виправленні технічних помилкових операцій касира, суди дійшли обґрунтованого висновку про безпідставність застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій до ТОВ «Портал» за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) у касах готівки.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій обґрунтовано не взято до уваги доводи відповідача щодо відсутності під час перевірки документів, які б спростовували порушення, оскільки такі, як свідчать матеріали справи, були приєднані до заперечень на акт перевірки та подані позивачем до податкового органу протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій у повній мірі визначили безпідставність та необґрунтованість висновків податкового органу та правомірно задовольнили позовні вимоги ТОВ «Портал», зокрема, скасували спірне податкове повідомлення-рішення.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220-231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 року у справі № 804/9841/13-а - залишити без змін.Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підпис (підпис) І.О. Бухтіярова
Судді: підпис (підпис) М.І. Костенко
Помічник судді підпис (підпис) І.В. Приходько З оригіналом згідно З оригіналом згідно