Справа № 804/5392/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2015 р. м. Київ К/800/63194/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Рибченка А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до начальника Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровської області Бузякова Ріната Муратовича, Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та скасування постанови, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з позовом в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровської області про застосування фінансових санкцій № 009101 від 14.03.2013 року та стягнути з Державного бюджету України на його користь судові витрати.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2013 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дії відповідачів щодо застосування до позивача, як автомобільного перевізника, фінансових санкцій в сумі 1700 грн. є протиправними, оскільки відповідачем не доведено, що саме позивачем порушено вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт».

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року апеляційну скаргу Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, мотивував своє рішення тим, що відповідач правомірно, на підставі наявних у нього доказів, прийняв рішення про притягнення саме позивача, як власника транспортного засобу, яким здійснювалося перевезення вантажу, до відповідальності передбаченої ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У поданій касаційній скарзі позивач заявив вимоги про скасування рішення суду апеляційної інстанції, як такого, що постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі, як скасованого помилково.

У доводах касаційної скарги, скаржник зазначає, що він не є суб'єктом господарювання, оскільки не здійснює господарську діяльність щодо надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів. На момент складання акту посадовими особами відповідача не здійснював керування транспортним засобом як водій. Окрім того, позивач зазначив, що між ним та ТОВ «Продторгресурс» 12.01.2012 року був укладений договір оренди автомобілів та на виконання умов вказаного договору між сторонами підписаний акт прийому-передачі автомобілів, а тому автомобіль, який був зупинений посадовими особами відповідача, перебував в оренді у ТОВ «Продторгресурс».

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до пункту першого частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

Позивач є власником транспортного засобу «Mercedes-Benz Atego 1317» номерний знак НОМЕР_1

06.02.2013 року державними інспекторами Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області була проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, у ході якої інспекторами був зупинений транспортний засіб «Mercedes-Benz Atego 1317» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6.

В акті перевірки (а.с. 35) зафіксовані порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та Наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 року № 340, а саме: надання послуг з вантажних перевезень транспортним засобом, що обладнаний не повіреним тахографом, без оформленої індивідуальної контрольної книжки водія.

Водій надав працівникам інспекції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mercedes-Benz Atego 1317» номерний знак НОМЕР_1, відповідно до якого власником автомобіля є ОСОБА_4.

На підставі акту перевірки, прийнято постанову № 009101 від 14.03.2013 року, якою до позивача, як власника автомобіля, застосовані фінансові санкції в сумі 1700 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена частиною 1 абзацом 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок),

Згідно п. 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначений перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення і які автомобільні перевізники, водії, повинні мати і пред'являти особам, що уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, документами для юридичної особи, що здійснюють вантажні перевезення на договірних умовах, є: для автомобільного перевізника - ліцензія та документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно до п. 6.1, п. 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку від 07.06.2010 року № 340 (далі наказ № 340) - (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. До набрання чинності пунктом 6.1 цього розділу водій, який керує ТЗ, що зазначений у пункті 6.1 цього розділу та не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи акту перевірки від 06.02.2013 року, під час перевірки посадовими особами відповідача були зафіксовані факти надання послуг з перевезення вантажу транспортним засобом «Mercedes-Benz Atego 1317» номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, під керуванням водія ОСОБА_6, який не мав індивідуальної контрольної книжки водія (а.с.35).

Тобто, встановлено порушення автомобільним перевізником вимог вищенаведеного наказу № 340 та ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Однак, під час перевірки посадовими особами відповідача не було з'ясовано на замовлення якого перевізника здійснюєтсья надання послуг з перевезення вантажів.

Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що частиною 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В свою чергу, вказаний штраф накладаєтсья лише на автомобільних перевізників (фізичних чи юридичних осіб), що здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Позивачем довдено, що 06.02.2013 року він не надавав послуг з перевезення вантажів вказаним автомобільним транспортом, оскільки такий, згідно договору оренди автомобілів від 12.01.2012 року укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Продторгресурс» та акту приймання-передачі від 12.01.2012 року, перебуває в оренді у ТОВ «Продторгресурс» з 12.01.2012 року з терміном дії до 12.01.2015 року, що підтверджується копією відповідного договору та копією акту приймання-передачі, завірених нотаріально, та наявних в матеріалах справи (а.с.12-13).

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції погоджуєтсья з висновком суду першої інстанції, що застосування до позивача, як автомобільного перевізника, фінансових санкцій в сумі 1700 грн. є протиправними, оскільки відповідачем не доведено, що саме позивачем порушено вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому оскаржувана постанова № 009101 від 14.03.2013 року підлягає скасуванню.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що з рішення суду першої інстанції вбачається, що при його ухвалені, суд не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення, та воно ухвалено відповідно до закону і скасоване помилково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 226, 230, 231 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року у справі № 804/5392/13-а скасувати, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2013 року в даній справі залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді І.Я. Олендер

О.В. Карась

А.О. Рибченко