Справа № 810/569/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м.Київ 810/569/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Панової Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду у м. Славутичі Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Промкомплект"

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду у м. Славутичі Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Промкомплект" про стягнення заборгованості у сумі 19534,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за особовим рахунком відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1. Посилаючись на частину другу Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункт 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, позивач просить суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Територіальні органи Пенсійного фонду України в силу закону здійснюють функції з контролю за правильністю, повнотою нарахування і своєчасністю сплати страхувальниками внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також стягнення заборгованості за страховими внесками, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача сум вказаної заборгованості.

05.03.2015 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Промкомплект" надійшли заперечення проти адміністративного позову відповідно до яких відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування доводів заперечень зазначив, що позивачем порушено процедуру визначення та надсилання розрахунків, яка встановлена в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, оскільки розрахунок, на який посилається позивач від 07.09.2014 включає в себе суми витрат за попередній місяць липень 2014, а також перераховані суми витрат за травень-липень 2014 року та одноразовий перерахунок у сумі 15824,61 грн.

Крім того, відповідач зауважив, що позивачем порушений строк встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду із даним адміністративним позовом, у зв'язку із чим просив суд залишити даний адміністративний позов без розгляду.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, відповідач зазначив, що позивачем не доведено наявності спеціального страхового стажу, який дає право на пільгову пенсію у пенсіонера ОСОБА_1

У судове засідання призначене на 26.05.2015 уповноважені представники сторін не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень № 427 та № 200.

26.05.2015 від позивача до суду надійшло клопотання про здійснення судового розгляду справи за відсутності його уповноваженого представника.

Відповідач про причини неявки уповноваженого представника суду не повідомив, будь яких заяв чи клопотань не надсилав.

Відповідно до частини четвертої статі 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Промкомплект" є юридичною особою, як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області.

Як встановлено судом, позивачем формувався розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за 2014 рік, який включає в себе фактичні витрати за період з дати призначення пенсії, а саме з 11.06.2008 року до дати формування розрахунку, тобто до 30.04.2014 та складає 15824,61 грн. Місячний розмір фактичних витрат становить 335,68 грн.

Так, позивачем, на підставі розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 1) та частини другої Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", визначено розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у зв'язку з виплатою та доставкою пенсії громадянці ОСОБА_1 за період з серпень-грудень 2014 року, що в загальному розмірі становить 19534,51 грн.

На підтвердження правомірності складання розрахунків позивачем надано розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 на 2014 рік, протокол № 151950 від 10.09.2008 про призначення пенсії, розрахунок стажу.

Пенсійним фондом на адресу відповідача направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за вказаний період, про що свідчить наявний в матеріалах лист від 20.08.2014 року № 1834/02. Вказані розрахунки були отримані уповноваженою особою відповідача 22.08.2014, що підтверджується даними повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. В свою чергу, зазначена у них сума сплачена добровільно не була.

Надаючи правову оцінки відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

За правилами статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування закріплені Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (Закон №1058-ІV), зокрема: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками тощо.

За визначенням статті 1 цього Закону страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону; а згідно частини третьої статті 18 вони є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з пунктом "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: - чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; - жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Порядок відшкодування фактичних витрат по виплаті та доставці пенсій передбачений Інструкцією про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 6 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Розрахунки, що додані до матеріалів справи - це первинний документ, на підставі якого здійснюється відшкодування. Розрахунки складаються в автоматичному режимі на підставі відомостей відділів з призначення пенсій. Дані відомості включають не тільки перелік осіб, а й нараховані та виплачені їм суми пенсій. (пп. 6.4 - 6.5. п. 6 Інструкції).

З аналізу наведених норм вбачається, що таких відомостей, як окремого документу не існує, а використовуються вони, виключно в автоматичному режимі за допомогою програмного забезпечення, що розроблялось та обслуговується органами Міністерства праці та соціальної політики України, за результатами чого і створюються розрахунки.

Згідно з пунктом 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.10 Інструкції відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Таким чином, обов'язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, а відповідач зобов'язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається відповідачу.

За наведених обставин, доводи відповідача про неправомірність включення до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій громадянці ОСОБА_1 за період липень-грудень 2014 одноразового перерахунку у сумі 15824,61 грн., перерахованих сум та травень-липень 2015 року, а також залишку боргу за липень у сумі 1034,46 грн. не приймаються судом до уваги, оскільки таке порушення не впливає на наявність і розмір сум витрат на виплату і доставку пільгових пенсій працівникам та не звільняє відповідача від обов'язку їх відшкодування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 16.05.2013 у справі № К/9991/53226/12.

Безпідставними є також твердження відповідача відносно того, що гр. ОСОБА_1 не має право на пенісю на пільгових умовах, оскільки вони спростовуються наявною в матеріалах пенсійної справи даної особи довідкою ВАТ «Південтеплоенергомонтаж» ЮТЕМ-Інженерінг від 05.06.2008 № д-41 відповідно до якої ОСОБА_1 у період з 22.10.2002 по 26.12.2005 працювала у зоні відчуження, довідкою ТОВ ВКФ «Промкомплект» від 03.06.2008 № 6 в якій підприємством зазначено, що ОСОБА_1 була в зонах безпеки ЧАЕС безпосередньо зайнята на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності зі списком № 1.

Крім того, суд звертає увагу, що у разі якщо відповідач не погоджувався із тим, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії на пільгових умовах, він не повинен був видавати відповіну підтверджувальну довідку, яку надав у добровільному порядку.

Отже, судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 працювала на підприємстві відповідача на посаді маляра-штукатура та виконувала роботи , що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності зі списком № 1.

Відносно твердження відповідача про порушення позивачем встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України строку для звернення до суду, слід зазначити про таке.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як вбачається з листа Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області, розрахунок було сформовано 09.07.2014 за № 3445/03 та надіслано на адресу відповідача вперше 20.08.2014. У свою чергу, позова заява була надіслана до суду 11.02.2015, тобто, в межах строку, встановленого законом для звернення до суду.

Таким чином, судом встановлено наявність у відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що підтверджується доказами, наданими позивачем. Докази, які б позбавляли відповідача виконувати свій обов'язок по відшкодуванню таких витрат - відсутні.

Як передбачає частина перша статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

За нормами частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Промкомплект" () на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах у сумі 19534 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот тридцять чотири) грн. 51 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.