Справа № 826/5036/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 травня 2015 року № 826/5036/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві
провизнання недійсними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій № /7/26-57-21-20 та № /7/26-57-21-20 від 23.12.2014 р.,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому просить:

1. визнати недійсним і скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № /7/26-57-21-20 та № /7/26-57-21-20 від 23.12.2014 р.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 5000,00 грн. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем винесено протиправні рішення, які підлягають скасуванню з огляду на їх безпідставність.

Позивачем ніколи не здійснювалось підприємницької діяльності взагалі та пов'язаної із виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дат та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Заяви про розгляд справи без його участі або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно наданих письмових заперечень проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що позивачем було порушено вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Працівниками КМСД Святошинського РУ ГУМВС України була проведена перевірка магазину «Продукти» ФОП ОСОБА_1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 під час якої виявлено та задокументовано факт продажу продавцем вказаного магазину, громадянкою ОСОБА_2 неповнолітній особі пляшки слабоалкогольного напою «Ром-Кола» з вмістом алкоголю 8,0 %, об'ємом 0,33 л.

За результатами перевірки було встановлено порушення ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року N 481/95-BP, а саме: положень абзацу 9 частини 2 ст. 17 вказаного Закону за продаж алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років, застосовано фінансові санкції (штраф) у розмірі 6 800,00 грн.; ст. 15 Закону N 481/95-BP у зв'язку із чим до позивача, відповідно до абзацу 4 частини 2 ст. 17 цього ж Закону, застосовано фінансові санкції (штраф) за реалізацію алкогольних напоїв без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у розмірі 17 000,00 грн.

Відносно продавця гр. ОСОБА_2 старшим уповноваженим ВКМСД Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві Кушніренко М.В. складено протокол про адміністративне правопорушення від 12.06.2014 р. № 0093981 та акт про порушення правил торгівлі від 12.06.2013 р., підписаний продавцем ОСОБА_2

Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення від 23.12.2014 р. № /7/26-57-21-20, яким за порушення ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року N 481/95-BP, за торгівлю спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії, до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Крім того, Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення від 23.12.2014 р. № /7/26-57-21-20, яким за порушення положень абзацу 9 частини 2 ст. 17 вказаного вище Закону за продаж алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років застосовано фінансові санкції (штраф) у розмірі 6 800,00 грн.

Позивач, не погоджуючись із прийнятими рішеннями, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищезазначеного, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі по тексту - Закон № 481/95-ВР).

Як закріплено у преамбулі названого Закону, він визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Частиною 1 ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР передбачено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Частиною 3 названої статті продавцю надано право вимагати у покупця, який купує алкогольні напої або тютюнові вироби, документ, що засвідчує його вік, у разі виникнення у продавця сумнівів щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

За порушення вимог цієї статті абз. 9 ч. 2 Закону № 481/95-ВР встановлена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 6 800,00 грн.

Встановлюючи заборону здійснювати продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-річного віку, Закон передбачає умови, які б забезпечували продавцю алкогольних та тютюнових виробів можливість дотримуватися цієї заборони та не порушувати її, наділяючи продавця правом вимагати від покупця пред'явлення документа, що засвідчує його вік.

Якщо реалізація продавцем такого права залежить від його суб'єктивного сприйняття, то заборона щодо продажу зазначених товарів особам, які не досягли 18-річного віку, є безумовною і не залежить від будь-яких обставин, в тому числі і від того, чи були у продавця підстави для виникнення сумнівів щодо віку покупця. Порушення продавцем цієї заборони є підставою для притягнення його до відповідальності згідно із Законом.

З огляду на викладене, визначальним питанням для вирішення справи є встановлення факту продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Згідно частини першої ст. 69 цього Кодексу доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з наданих відповідачем матеріалів, доказами на підтвердження реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, є матеріали перевірки, проведеної правоохоронними органами, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 12.06.2014 р. № 0093981, пояснення продавця ОСОБА_2 від 12.06.2014 р., довідка старшого оперуповноваженого ВКМСД Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві Кушніренко М.В про факт продажу слабоалкогольного напою «Ром кола» 0,33 л з вмістом алк. 8% об. неповнолітній особі, пояснення неповнолітнього ОСОБА_4 від 12.06.2014 р.

Слід також зазначити, що ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем, про що свідчить Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на той факт, що підприємницька діяльність нею не здійснювалась та податкова звітність до податкових органів не подавалась, оскільки доводи позивача спростовуються наявною в матеріалах справи видатковою накладною № Ж-00092690 від 17.06.2014 р. на придбання товару ФОП ОСОБА_1.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону № 481/95-ВР, визначений Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003р. №790 (з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №790).

Відповідно до пункту 5 Порядку №790 однією з підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно п.6 Порядку №790 рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.

Згідно ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 153 цього Закону - 6800,00 гривень (абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону).

Аналізуючи наведені вище положення, суд приходить до висновку, що рішення про застосування фінансових санкцій за порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» винесене ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві в межах його компетенції та правомірно, а тому скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів суду правомірність прийнятого ним спірного рішення з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 в даному випадку задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

2. Стягнути решту суми судового збору у розмірі 1 644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 коп. до Державного бюджету України.

3. Доручити стягнення решти судового збору у розмірі 1 644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 коп. з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) Державній податковій інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук