Справа № 826/2986/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

25 травня 2015 року 10:20 справа №826/2986/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Медіа Груп"
доДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування рішення
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер Медіа Груп" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Лідер Медіа Груп") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Шевченківському районі), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14 лютого 2015 року №4362/10/26-59-18-04-17 про невизнання як податкової звітності податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/2986/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання 25 березня 2015 року представник позивача не прибув, попередньо подавши заяву про розгляд справи у письмовому провадженні, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

У зв'язку із неприбуттям представника позивача, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Матеріали справи підтверджують, що 12 лютого 2015 року ТОВ "Лідер Медіа Груп" за допомогою кур'єрської доставки надіслало до ДПІ у Шевченківському районі податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року.

За результатами перевірки поданої податкової звітності за січень 2015 року ДПІ у Шевченківському районі у листі від 14 лютого 2015 року №4362/10/26-59-18-04-17 "Про відмову у прийнятті податкової декларації" повідомила позивача, що подана ним податкова звітність не вважається податковою декларацією, оскільки складена з порушенням норм 48.4 статті 48 Податкового кодексу України, а саме: в обов'язкових реквізитах "індивідуальний податковий номер платника ПДВ" і "номер свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ" вказані недостовірні дані; та повідомлено, що ТОВ "Лідер Медіа Груп" виключено з реєстру платників податку на додану вартість 05 січня 2015 року.

Позивач вважає протиправним рішення про невизнання податкової звітності, виходячи з того, що податкова декларація з податку на додану вартість за січень 2015 року заповнена у відповідності до норм Податкового кодексу України та містить усі необхідні реквізити; номер свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість не є обов'язковим реквізитом податкової декларації, а за звітний період ТОВ "Лідер Медіа Груп" мало саме такий індивідуальний податковий номер, як зазначено у податковій декларації.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову зазначив про відповідність своїх дій приписам Податкового кодексу України та вказав, лист ДПІ у Шевченківському районі від 14 лютого 2015 року №4362/10/26-59-18-04-17 не порушує прав позивача, так як був направлений помилково, а позивач скористався правом повторного подання податкової декларації.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Пункт 48.1 статті 48 Податкового кодексу України визначає, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно з пунктами 48.3, 48.4 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Підпункт 48.5.1 пункту 48.5 статті 48 Податкового кодексу України встановлює, що податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

За вимогами пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою:

49.9.1. за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою;

49.9.2. у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Підпункт 49.11.1 пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України передбачає, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Згідно з пунктом 49.15 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Таким чином, наведені норми Податкового кодексу України вказують, що податкова декларація вважається прийнятою за умови її надіслання платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, заповнення її відповідно до норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та за відсутності підтвердженого факту надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

На підставі наявної у справі копії податкової декларації ТОВ "Лідер Медіа Груп" з податку на додану вартість за січень 2015 року суд встановив, що вона містить необхідні обов'язкові реквізити, відповідає нормам та змісту податку на додану вартість, підписана керівником підприємства.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо зазначення в обов'язкових реквізитах спірної податкової декларації "номер свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ" недостовірних даних, та звертає увагу, що форма податкової декларації з податку на додану вартість, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 23 вересня 2014 року №966 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" не передбачає такого обов'язкового реквізиту як "номер свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ".

Безпідставними є також посилання відповідачем на недостовірність такого обов'язкового реквізиту як "індивідуальний податковий номер платника ПДВ".

Так, суд встановив, що у податковій декларації ТОВ "Лідер Медіа Груп" з податку на додану вартість за січень 2015 року позивачем в рядку 05 податкової декларації "індивідуальний податковий номер" зазначено 94.

Одночасно 05 січня 2015 року реєстрацію ТОВ "Лідер Медіа Груп" як платника податку на додану вартість анульовано за ініціативою контролюючого органу.

Разом з тим, відповідно до пункту 184.6 статті 184 Податкового кодексу України у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Підпункт "б" пункту 202.1 статті 202 Податкового кодексу України встановлює, що звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей: якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Згідно з пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Таким чином, у разі анулювання реєстрації платником податку на додану вартість платник зобов'язаний подати податку декларацію за останній звітний період, в даному випадку за січень 2015 року, відповідно, зазначивши індивідуальний податковий номер, під яким був зареєстрований у такий звітний період.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що підстави для відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ "Лідер Медіа Груп" з податку на додану вартість за січень 2015 року не узгоджуються з нормами Податкового кодексу України, а тому рішення ДПІ у Шевченківському районі про відмову у прийнятті податкової декларації, викладене у листі від 14 лютого 2015 року №4362/10/26-59-18-04-17 "Про відмову у прийнятті податкової декларації" є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому посилання відповідача на відсутність порушеного права через посилкове направлення листа від 14 лютого 2015 року №4362/10/26-59-18-04-17 "Про відмову у прийнятті податкової декларації" та повторне подання податкової декларації є безпідставними, оскільки доказів повідомлення позивача про помилковість направлення такого листа відповідачем не надано, а право на судовий захист пов'язане із самою протиправністю оскаржуваного рішення і не ставиться в залежність від наслідків реалізації такого рішення, про що зазначено у постанові Верховного Суду України від 24 січня 2006 року у справі за позовом АКБ "Мрія" до ДПІ у м. Вінниці про визнання неправомірною позапланової комплексної перевірки.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ у Шевченківському районі не доведено правомірність оскаржуваного рішення у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Лідер Медіа Груп" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Медіа Груп" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про відмову у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Медіа Груп" з податку на додану вартість за січень 2015 року, викладене у листі від 14 лютого 2015 року №4362/10/26-59-18-04-17 "Про відмову у прийнятті податкової декларації".

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Медіа Груп" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко