Справа № 810/496/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/496/15 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

30 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Ретайл» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання вимог ПК України позивач подав через приймальню відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року.

Однак, відповідач листом відмовив у прийнятті податкової звітності. Як вбачається зі змісту листа, податкова звітність позивача не вважається податковою декларацією, оскільки складена з порушенням вимог податкового законодавства, зокрема вказано, що податкова звітність не підписана особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та невірно вказана податкова адреса підприємства.

Не погоджуючись із такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому просив суд зобов'язати відповідача прийняти податкову звітність.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідно до Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, юридична адреса позивача є ідентичною з тою, яка була вказана в поданій податковій декларації, а особа, яка підписала подану декларацію є відповідальною особою за ведення бухгалтерського і податкового обліку, та мала всі повноваження на підписання податкової звітності.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, в силу положень п.п. 16.1.3, п. 16.1, ст. 16 ПК України платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Таким чином, своєчасне подання податкової декларації встановленої форми є одним із основних обов'язків платників податків, їх представників та податкових агентів.

Пунктом 48.1 ст. 48 ПК України визначено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями п. 46.5 ст. 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 48.3 ст. 48 ПК України визначено перелік обов'язкових реквізитів податкової декларації.

П. 48.3 ст. 48 ПК України передбачено, що податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 ст. 46 цього Кодексу.

Особливості порядку прийняття або відмови в прийнятті декларації посадовими особами органу державної податкової служби наведені в п. 49.8 - 49.14 ст. 49 ПК України.

Згідно п. 49.8 ст. 49 ПК України під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Імперативний характер наведеної норми означає, що податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених п. 49.3 ст. 49 ПК України (особисто або через представника, поштою чи засобами електронного зв'язку).

В силу приписів вказаних норм законодавства вбачається, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Однак, податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, про що платника податків письмово повідомляють про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Пунктом 45.2 ст. 45 ПК України визначено, що податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Відповідно, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (п. 45.2 ст. 45 ПКУ).

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що як вбачається із наявного в матеріалах справи Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, місцезнаходження юридичної особи - ПП «Ретайл» вказано: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Київська, будинок 4, яка, в свою чергу, співпадає з адресою, яка була вказана в поданій податковій звітності, а отже висновкок податкового органу щодо невірного заповнення декларації в графі «адреса підприємства» є помилковим, що було вірно зазначено судом першої інстанції.

Щодо повноважень особи, яка підписала податкову звітність варто зазначити наступне.

Так, особою відповідальною за ведення бухгалтерського і податкового обліку на підприємстві є головний бухгалтер Новікова Н.В. відповідно до наказу №04-14 від 08.09.2014 р. про призначення головного бухгалтера, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, даним головним бухгалтером підприємства податкова звітність підписується з вересня 2014 року, подається і приймається відповідачем без зауважень, що підтверджується квитанцією про прийняття звітності.

Підпунктом 48.5.1. пункту 48.5. ст. 48 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу.

Колегія суддів наголошує, що в даному випадку декларація підписана директором підприємства і особою відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та скріплена печаткою підприємства, а отже висновки податкового органу що податкова звітність не підписана особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку спростовується наведеними нормами чинного законодавства та обставинами справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.