Справа № 761/31966/14-а
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/36/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України в особі правонаступника Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської Аліни Леонідівни у формі постанов від 12.05.2014 року, від 06.08.2014 року та 07.10.2014 року у виконавчому провадженні №42707071, як винесені несвоєчасно і з порушенням умов, незаконними та їх скасувати; зобов'язати Державну виконавчу службу відновити виконавче провадження №42707071 для виконання в його рамках приписів ст.ст.25, 30, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» з виконання виконавчого листа та рішення суду.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на виконання рішення Апеляційного суду м.Києва було видано 31.05.2013 року виконавчий лист №2а-2099/11 про зобов»язання місцевий орган виконавчої влади, Київську міську раду у встановленому законом порядку прийняти рішення про внесення змін до документації із землеустрою, що стосується кварталу 85:068. Постановою державного виконавця від 28.03.2014 року було відкрито виконавче провадження та надано строк відповідачу на самостійне виконання рішення суду до 04.04.2014 року, але в жовтні 2014 року позивачем було отримано оскаржувану постанову від 07.10.2014 року про закінчення виконавчого провадження, з якої він дізнався про накладення на боржника штрафу згідно постанов від 12.05.2014 року та від 06.08.2014 року. Позивач вважає вказані постанови державного виконавця протиправними, оскільки вони винесені з порушенням встановлених законодавством строків та порядку. Зокрема, станом на настання часу для добровільного виконання постанови державного виконавця 04.04.2014 року в порушення вимог ст.ст.75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» у встановлені строки не наклав штраф, а зробив це лише 12.05.2014 року, а повторну постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі виніс тільки 06.08.2014 року, тобто з порушенням встановленого строку.

Постанову про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем було винесено лише в жовтні 2014 року, тобто з порушенням встановленого ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» двомісячного строку. Крім того, вказана постанова про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого листа суду винесена в порушення вимог законодавства без повного та всебічного вчинення державним виконавцем дій по виконанню виконавчого листа та рішення суду з огляду на те, що було порушено порядок та строки проведення виконавчих дій. Позивач зазначив, що подання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідача було внесено лише на наступний день після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, що вказує на не вчинення виконавцем усього комплексу усіх необхідних заходів з виконання виконавчого листа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 09.04.2015 року з врахуванням вимог п.1,2 постанови Кабінету Міністрів України №17 від 21.01.2015 року «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» у цій справі було замінено сторону відповідача Держану виконавчу службу України на його правонаступника в особі Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з викладених у позові підстав зазначивши додатково, що необхідно скасувати винесені державним виконавцем постанови та відновити вказане виконавче провадження також і з підстав невжиття усього комплексу дії з виконання виконавчого листа, а саме не надано запити в контролюючі органи та не вирішено питання про зміну способу і порядку виконання вказаного рішення суду з огляду на лист департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради від 26.06.2014 року.

Відповідач Міністерство юстиції України свого представника в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило, заяв про розгляд справи у їх відсутність та заперечення проти позову не подавало.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані ДВС України копії матеріалів виконавчого провадження №42707071, всебічно з»ясувавши усі обставини справи та оцінивши докази, що мають значення для вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною четвертою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської А.Л. від 28.03.2014 року було відкрито виконавче провадження за №42707071 з виконання виконавчого листа Апеляційного суду м.Києва було від 31.05.2013 року за №2а-2099/11 про зобов»язання місцевий орган виконавчої влади, Київську міську раду у встановленому законом порядку прийняти рішення про внесення змін до документації із землеустрою, що стосується кварталу 85:068. (а.с.76).

Вказаною постановою було надано боржнику строк у вигляді семи днів з моменту її винесення (отримання) на самостійне виконання рішення суду та супровідним листом від 01.04.2014 року її було направлено боржнику для виконання.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

На виконання зазначених вимог Закону в ході здійснення виконавчих дії державний виконавець Думанська А.Л. винесла вимогу про негайне виконання вказаного виконавчого листа боржником та 12.05.2014 року постанову про накладення штрафу у розмірі - 680 грн. (а.с.69-71).

Згідно вимог ч.1,2 ст. 89 вказаного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

У зв»язку з невиконанням рішення суду та вказаних вимог державного виконавця ним постановою від 06.08.2015 року було повторно накладено штраф на боржника Київську міську раду в розмірі - 1360 грн. (а.с.62)

У своїх позовні заяві позивач просить суд визнати вказані постанови про накладення штрафів від 12.05.2014 року від 06.05.2014 року такими, що винесені несвоєчасно і з порушення умов, незаконними та їх скасувати, оскільки вони не були винесені у визначений постановою про відкриття виконавчого провадження 7-денний строк.

При вирішенні вказаних позовних вимог суд звертає увагу на те, що Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Частина 5 цієї ж статті встановлює, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виконуючи вказані вимоги Закону, державний виконавець Думанська А.Л. постановою від 28.03.2014 року відкрила виконавчого провадження №42707071 та надала боржнику - Київській міській раді було надано строк у вигляді семи днів з моменту її винесення (отримання) на самостійне виконання рішення суду та супровідним листом від 01.04.2014 року її було направлено боржнику для виконання.

З огляду на відсутність даних про дати отримання боржником - Київською міською радою вказаних постанов державного виконавця підстав вважати, що вони винесені несвоєчасно та з порушенням умов суд не вбачає, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, винесені державним виконавцем та оскаржувані постанови про накладення штрафів від 12.05.2014 року від 06.05.2014 року жодним чином не порушують права позивача.

Також, судом встановлено, що 07.10.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанською А.Л. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013 року з посилання як на підставу її винесення на вимоги п.11 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.54).

Згідно п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону, якою передбачено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Між тим, з дослідження наданих ДВС України матеріалів виконавчого провадження встановлено, що вказаних вимог законодавства державний виконавець при виконанні вказаного судового рішення в повній мірі не дотримався з огляду на наступне.

Так, в матеріалах виконавчого провадження міститься подання державного виконавця Думанської А.І. до Шевченківського РВ ГУМВС України в м.Києві від 07.10.2014 року про притягнення до кримінальної відповідальності за ст.382 КК України боржника у цій справі Київську міську раду за умисне невиконання рішення суду (а.с.56-58).

В той же час в порушення вимог ч.3 ст.75 Закону Країни «Про виконавче провадження» внесення вказаного подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності було проведено - 08.04.2014 року, тобто поза межами відкритого виконавчого провадження, яке було закінчено постановою від 07.10.2014 року, що унеможливлює його виконання.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Судом встановлено, що вказане виконавче провадження було відкрито з 28.03.2014 року по 07.10.2014 року, тобто виконувалось понад встановлений двомісячних строк, в порушення вимог законодавства без повного та всебічного вчинення державним виконавцем дій по виконанню виконавчого листа та рішення суду.

Зокрема, державним виконавцем не було вчинено жодних дій щодо належного виконання рішення суду, яке набуло законної сили та в силу ст.14 КАС України є обов»язковим для виконання на всій території України.

Так, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради листом від 26.06.2014 року повідомив державного виконавця про неможливість виконання вказаного рішення суду з огляду на відсутність повноважень боржника на внесення змін до проектів землеустрою.

При цьому, вказаним листом було звернуто увагу державного виконавця на вимоги ст. 36 Закону України про виконавче провадження, за умовами якої, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Між тим, державний виконавець з метою належного виконання рішення суду з червня по жовтень 2014 року не вирішив питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади і місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових або службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч.3 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони на підставі в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно.

В силу положень статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина 4 статті 71 КАС України).

Відповідач не надав суду достатніх і беззаперечних доказів в обгрунтування правомірності своїх дій при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.10.2014 року не подав, дії державного виконавця при її винесенні не відповідають та не узгоджується із фактичними обставинами справи, а тому вона підлягає скасуванню як винесена протиправно, відтак в цій частині позовна заява підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З врахуванням наведеного , з метою належного захисту прав позивача суд важає за можливе задовольнити вимоги позивача, виклавши резолютивну частину постанови в наступній редакції: визнати протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської Аліни Леонідівни від 07 жовтня 2014 року про закінчення виконавчого провадження №42707071 з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013 року; скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської Аліни Леонідівни від 07 жовтня 2014 року про закінчення виконавчого провадження №42707071 з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013 року та зобов'язати Міністерство юстиції України відновити виконавче провадження №42707071 з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013 року, виданого Апеляційним судом м.Києва про зобов»язанння місцевий орган виконавчої влади, Київську міську раду у встановленому законом порядку прийняти рішення про внесення змін до документації із землеустрою, що стосується кварталу 85:068.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 2, 71, 159, 160, 162, 163, 181 КАС України, ст.ст. 11,17, 18, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України в особі правонаступника Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської Аліни Леонідівни від 07 жовтня 2014 року про закінчення виконавчого провадження №42707071 з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013 року.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської Аліни Леонідівни від 07 жовтня 2014 року про закінчення виконавчого провадження №42707071 з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013 року.

Зобов'язати Міністерство юстиції України відновити виконавче провадження №42707071 з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013 року, виданого Апеляційним судом м.Києва про зобов»язанння місцевий орган виконавчої влади, Київську міську раду у встановленому законом порядку прийняти рішення про внесення змін до документації із землеустрою, що стосується кварталу 85:068.

В задоволенні інших позовних вимог, - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: (