Справа № 804/6478/15
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2015 р. Справа № 804/6478/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -
20 травня 2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати неправомірною бездіяльність територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, що виразилася у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1, заробітної плати відповідно до положень ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України № 192-VIII від 12 лютого 2015 року) починаючи з 29.03.2015 року;
- зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату відповідно до положень ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України № 192-VIII від 12 лютого 2015 року) починаючи з 28.03.2015 року, та нараховувати і виплачувати її і надалі, до внесення відповідних змін в законодавство;
В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона з 13.08.2008 року працює на посаді помічника судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська. 28.03.2015 року вступив в силу Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд», яким викладено нову редакцію Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, статтею 147 якого визначено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців. Проте, незважаючи на те, що з 01.04.2015 року посадовий оклад судді місцевого загального суду встановлено на рівні 10 мінімальних заробітних плат, що становить 12 180 грн., їй, всупереч зазначених вище норм, було нараховану заробітну плату виходячи з розміру посадового окладу на рівні 1 218 грн. Тому позивач вважає неправомірною бездіяльність відповідача щодо неврахування їй заробітної плати виходячи з розміру, визначеному ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Позивач в судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не зявився. До суду були надані письмові заперечення проти позову, в яких відповідач просив розглянути справу без участі його представника. В обгрунтування заперечень зазначено, що заробітна плата позивачу нараховується у відповідності до вимог чинного законодавства, тому відсутні підстави для задоволення позову.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Отже, враховуючи зазначені вище підстави, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив.
ОСОБА_1 з 13.08.2008 року працює на посаді помічника судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська, має 09 ранг державного службовця та її посада відносить до 5 категорії посад державних службовців, відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну службу», що підтверджується довідоко від 13.05.2015 року № 06-29/21, виданою Самарським районним судом м. Дніпропетровська.
Як вбачається з розрахункового листа, долучено до матерілв справ, позивачу за квітень 2015 року нарахована заробітна плата в розмірі 3 411,14 грн., виходячи з розміру посадового окладу на 1 218 грн.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про оплату праці», держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників.
Умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.
Згідно ст. 13 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.
Частиною 6 статті 152 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України «Про державну службу». Умови оплати праці, матеріально-побутового, медичного, санаторно-курортного і транспортного забезпечення працівників апарату суду визначаються на засадах, встановлених для відповідної категорії працівників апаратів центральних та місцевих органів виконавчої влади.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу», умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів (додаток 47 до Постанови).
Водночас, згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 482 у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.
В силу статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», мінімальна заробітна плата у 2015 році установлена у місячному розмірі - 1218,00 грн.
З урахуванням вищевикладеного, посадовий оклад помічника судді районного суду становить 1218 грн.
Законом України «Про забезпечення права па справедливий суд» затверджено нову редакцію Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Відповідно цієї редакції матеріальне, побутове забезпечення та соціальний захист працівників судової системи визначаютьсястаттею 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». При цьому згідно з підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності Законом має привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом. Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» набрав чинності 28.03.2015 року.
Станом на час розгляду справи Кабінетом Міністрів України відповідні зміни, зокрема до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 не внесені.
Тобто, діючим законодавством закріплене право працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, на посадовий оклад у розмірі 30 відсотків від посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців. Але законодавчого механізму реалізації даного права немає, так як не внесені відповідні зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».
Суд зазначає, що відповідач є розпорядником (одержувачем) коштів Державного бюджету України. А від так, здійснює управління бюджетними асигнуваннями та реалізуює будь-які бюджетні зобов'язання та платежі за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет. У відповідача не має юридично обґрунтованих підстав нараховувати та виплачувати посадові оклади, у розмірах інших, ніж це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».
Таким чином, нарахування та виплату заробітної плати позивачу виходячи з розміру посадового окладу в 1 218,00 грн. здійснено відповідачем у відповідності до діючих нормативних актів, які регулюють порядок оплати праці працівників апаратів судів, зокрема, Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», Закону України «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».
Згідно зі ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином у суду відсутні підстави вважати бездіяльність відповідача щодо не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 заробітної плати відповідно до положень ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» починаючи з 29.03.2015 року протиправною, оскільки відповідч діяв в межах та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.
Також, суд вважає безпідставними позовоні вимоги в частині зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату відповідно до положень ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» починаючи з 28.03.2015 року, та нараховувати і виплачувати її і надалі, до внесення відповідних змін в законодавство, оскільки в ході судового розгляду справи не виявлено порушення вимог чинного законодавства в частині нарахування позивачу заробітної плати.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими, а тому позовна заява задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Копію постанови надіслати сторонам по справі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 26.05.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.В. Горбалінський В.В. Горбалінський А.О. Кошля