Справа № 333/4458/14-а(2-а/333/114/14)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" квітня 2015 р.справа № 333/4458/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя

на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2014 року

у справі № 333/4458/14-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся у Комунарський районний суд м. Запоріжжя з позовом до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання протиправним рішення щодо відмови у виплаті пенсії та зобов'язання виплатити пенсію за віком з 06 травня 2011 року.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2014 року частину позовних вимог за період з 06 травня 2011 року по 28 листопада 2013 року залишено без розгляду.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення щодо відмови у виплаті пенсії, зобов'язано виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з 06 травня 2014 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 до грудня 1999 року проживала в Комунарському районі м. Запоріжжя.

З 05 серпня 1995 року позивачу районним відділом соціального забезпечення Комунарського району м. Запоріжжя призначено пенсію за віком довічно (а.с. 5).

З 04 грудня 1999 року виплата пенсії позивачу припинена у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.

06 травня 2014 року представником ОСОБА_2 за нотаріально посвідченою довіреністю в інтересах ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя подано заяву про поновлення виплати пенсії за віком.

Згідно з витягом з протоколу засідання комісії з суперечливих питань при призначенні і виплати пенсії управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя №21 від 15 травня 2014 року у поновленні виплати пенсії відмовлено, оскільки заявник не звернувся до управління особисто (а через представника) та не надав необхідних документів (паспорт або інший документ, що засвідчує особу, місце її проживання, вік).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо відмови у поновленні виплати пенсії через відсутність місця реєстрації в Україні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на отримання пенсії є конституційним правом громадянина України.

ОСОБА_1 є громадянкою України, з 18 травня 2000 року перебуває на консульському обліку посольства України в Державі Ізраїль (а.с 8).

Згідно із статтею 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального положення, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Рішенням Конституційного Суду України 7 жовтня 2009 року у справі № 1-32/2009 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV, було визнано неконституційним положення статті 49 частини першої п.2 та другого речення статті 51 Закону № 1058-IV, де зазначалось, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Оскільки вищевикладені положення законодавства визнано неконституційними і втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, позивач, як громадянка України має право на отримання призначеної їй пенсії за віком незалежно від місця її проживання.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року (дія якого поширюється на поновлення виплати пенсії), встановлено, що заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Згідно з пунктом 16 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Надання заявником паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу заявника та місце її проживання (реєстрації), необхідна перш за все для встановлення особи, яка вимагає призначення пенсії.

Відповідно до пункту 1 Положення «Про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» затвердженого постановою Верховної Ради України № 2503 від 26 червня 1996 року паспорт для виїзду за кордон - це документ, що посвідчує особу громадянина України під час перетинання ним державного кордону України та перебування за кордоном.

Враховуючи що на момент звернення за призначенням пенсії позивач перебувала за кордоном, її паспорт для виїзду за кордон є належним документом що підтверджує особу, вік та українське громадянство.

У відповідності до частини 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Таким чином, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим