Справа № 810/1865/15
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року 810/1865/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.08.2014 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 85390,62 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 заперечує висновок акта перевірки про те, що в неї виник обов'язок зареєструватись платником ПДВ з підстав отриманої в період з червня 2011 року по травень 2012 року суми від здійснення операцій з постачання товарів (послуг), що підлягають оподаткуванню, яка перевищує 300 000,00 грн. Позивач зазначає, що в ціні реалізації товару враховано 20% ПДВ, який сплачено на користь постачальників. Без врахування цього податку товарооборот за спірний період є меншим ніж 300 000,00 грн., що підтверджується накладними. З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення від 07.08.2014 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не прибула, подала клопотання, в якому справу просила розглянути в порядку письмового провадження.

Відповідач Тетіївська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області позов не визнав, подав письмове заперечення, в яких зазначив, що у періоді з 01.01.2012 по 24.07.2014 позивач не була зареєстрована як платник податку на додану вартість. Загальна сума від здійснення ФОП ОСОБА_1 операцій з постачання товарів (послуг), що підлягають оподаткуванню згідно з п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України, нарахована протягом 12 послідовних календарних місяців, а саме за червень 2011 року - травень 2012 року, сукупно становить 306510,18 грн., що перевищує 300000 грн., в зв'язку з чим позивач мала зареєструватись платником ПДВ до 11.06.2012. Таким чином, з 11.06.2012 позивач несе відповідальність за не нарахування або несплату податку на додану вартість на рівні зареєстрованого платника ПДВ без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

З наведених підстав спірне рішення про збільшення грошового зобов'язання та застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідач вважає правомірним, в задоволенні позову просив відмовити повністю за безпідставністю вимог.

В письмовому запереченні відповідач просив справу розглянути без участі його представника.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України у зв'язку з тим, що всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

За таких обставин, судом визнано за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець Тетіївською районною державною адміністрацією; взята на облік як платник податків Тетіївською ОДПІ з 04.12.2001; не була зареєстрована платником ПДВ; вид діяльності за КВЕД: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля м'ясом і м'ясними продуктами в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; вантажний автомобільний транспорт, про що зазначено безпосередньо в акті перевірки.

В липні 2014 року на підставі наказу від 24.07.2014 № 330 та направлення від 24.07.2014 № 126 уповноваженою особою Тетіївської ОДПІ згідно з пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 по 24.07.2014.

За результатами перевірки складено акт № 231/173/НОМЕР_1 від 24.07.2014, відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення п.181.1 ст.181, п.183.2, п.183.10 ст.183 Податкового кодексу України, внаслідок чого ФОП ОСОБА_1 занижено податок на додану вартість на суму 68312,49 грн., в тому числі за 2012 рік - 118505,15 грн., за 2013 рік - 160586,30 грн., за 2014 рік - 62470,98 грн.

З акту перевірки вбачається, що до таких висновків податковий орган дійшов у зв'язку з тим, що протягом 12 послідовних календарних місяців, а саме за червень 2011 року - травень 2012 року ФОП ОСОБА_1 було перевищено суму від здійснення операцій з постачання товарів без реєстрації платника ПДВ - 300000 грн. за результатами господарської діяльності, в яких сума від здійснення операцій з постачання товарів становить 306510,18 грн. Таким чином, згідно з п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України ФОН ОСОБА_1 мала б обов'язково зареєструватись платником податку на додану вартість згідно п. 183.2 ст. 183 Податкового кодексу України, а саме не пізніше 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій - 300000 грн. ФОП ОСОБА_1 не провела реєстрації як платника податків на додану вартість у вищезазначені терміни, а саме до 11.06.2012. Таким чином, відповідно до п. 183.10 ст. 183 за період з 11.06.2012 ФОП ОСОБА_1 несе відповідальність за не нарахування або несплату податку на додану вартість на рівні зареєстрованого платника ПДВ без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Перевіркою встановлено, що в порушення вимог Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 не включено до податкових зобов'язань ПДВ в сумі 68312,49 грн.

У зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_1 податкові декларації з ПДВ за перевіряємий період до Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Київській області не подано, позивачу нараховані штрафні санкції в розмірі 17078,13 грн.

Тетіївською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Київській області на підставі висновків акта перевірки № 231/173/НОМЕР_1 від 24.07.2014 прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07.08.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 85390,62 грн., в тому числі за основним платежем 68312,49 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 17078,13грн.

Позивач використав процедуру адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, за наслідками якої скарги платника податків залишені без задоволення, податкове повідомлення-рішення - без змін.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України, в редакції на час виникнення правовідносин, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Відповідно до п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

Таким чином, відповідно до п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України не включаються до бази оподаткування податком на додану вартість: а) податок на додану вартість; б) акцизний податок на спирт етиловий, що використовується виробниками для виробництва лікарських засобів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів); в) збір на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що положення "без урахування податку на додану вартість" в п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України слід розуміти як необхідність вирахування суми ПДВ, сплаченої позивачем при придбанні товару.

В іншому випадку вказане правове положення не матиме застосування, оскільки п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України стосується осіб, що не є платниками ПДВ, відповідно не пов'язані з жодним іншим податком на додану вартість, окрім того, що сплачується ними при придбанні товарів.

В ході розгляду адміністративної справи судом встановлено, що позивач при придбанні товарів (робіт, послуг) сплачував в ціні товару податок на додану вартість, про що безпосередньо зазначає позивач в позовній заяві та не спростовано відповідачем.

В акті перевірки податковим органом не враховано, що в ціні реалізації товару враховано 20% ПДВ, який сплачено на користь постачальників. Зазначені обставини підтверджені представником відповідача.

На підставі викладено, суд дійшов висновку, що без врахування податку на додану вартість дохід, отриманий ФОП ОСОБА_1 у перевіряємий період, а саме червень 2011 року - травень 2012 року, є менше ніж 300 000 грн., що підтверджується податковими деклараціями про майновий стан і доходи, а тому у позивача не виник встановлений законом обов'язок реєстрації платником ПДВ. Відтак, нарахування за подальші періоди позивачу грошового зобов'язання з цього податку та застосування штрафних санкцій за неподання податкової звітності з ПДВ суд вважає неправомірним.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду адміністративної справи відповідач на виконав процесуального обов'язку доказування, та жодним чином не довів належними й допустимими доказами правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Натомість, доказами, наданими позивачем, спростовуються висновки контролюючого органу про порушення ФОП ОСОБА_1 приписів п.181.1 ст.181, п.183.2, п.183.10 ст.183 Податкового кодексу України.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 07.08.2014 № є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 07.08.2014 року №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 200 (двісті) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.