Справа № 2а-679/212/14
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року К/800/65918/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22 вересня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року по справі № 2-а/679/212/14

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької

області (далі - Управління)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання призначити

пенсію за вислугою років,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Управління, в якому просила визнати неправомірним та скасувати рішення № 4562/01 від 27 червня 2014 року про відмову у призначенні їй пенсії за вислугу років, зобов'язати відповідача зарахувати період роботи з 1 серпня 1990 року по 30 грудня 1994 року на посаді викладача музико - теоретичних предметів у Карлівській дитячій школі мистецтв до спеціального (педагогічного) стажу, що дає право на пенсію за вислугу років та призначити з 1 квітня 2014 року пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року, позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Управління подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що станом на 1 квітня 2014 року спеціальний (педагогічний) стаж, що дає право на пенсію за вислугу років ОСОБА_4 склав 25 років. У зв'язку з цим ОСОБА_4 звернулась до Управління із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ.

Відповідачем у задоволенні заяви позивачу відмовлено.

Відмова мотивована тим, що у позивача відсутній встановлений пунктом «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ спеціальний стаж роботи, оскільки посада викладача в позашкільних закладах освіти Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 4 листопада 1993 року не передбачена, а тому період роботи з 1 серпня 1990 року по 30 грудня 1994 року на посаді викладача музико - теоретичних предметів Карлівської дитячої музичної школи не зараховується позивачу до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-ХІІ (далі - Закон №1060-ХІІ) до позашкільних учбових закладів належать школи мистецтв, а тому стаж роботи позивача надає їй право на пенсію за вислугу років.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постанова Кабінету Міністрів України від 6 травня 2001 року № 433 «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад» відносить школи мистецтв до переліку позашкільних навчальних закладів.

Згідно зі статтею 29 Закону № 1060-ХІІ позашкільна освіта разом із загальною середньою, професійно-технічною, вищою та іншими освітами становить структуру (систему) освіти в Україні.

Статтею 21 Закону України від 22 червня 2000 року № 1841-ІІІ «Про позашкільну освіту» передбачено, що права, обов'язки та соціальні гарантії для педагогічних працівників позашкільного навчального закладу визначаються Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» викладачів всіх спеціальностей включено до переліку посад педагогічних працівників.

Проте в Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1436), зазначено такі посади в позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Посада викладача в позашкільних закладах освіти цим Переліком не передбачена.

Разом з тим, за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України Кабінетом Міністрів України поширено на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року, без внесення змін до неї (доручення Кабінету Міністрів України від 6 січня 1995 року № 397/21).

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про необхідність зарахування періоду роботи ОСОБА_4 на посаді викладача музико - теоретичних предметів Карлівської дитячої школи мистецтв до спеціального стажу роботи, який становить більше 25 років і дає позивачу право на пенсію за вислугу років.

ОСОБА_4 має достатній спеціальний стаж для призначення їй пенсії за вислугою років, а отже позовні вимоги про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів не спростовують і не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області залишити без задоволення.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22 вересня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.