Справа № 2а-0770/883/12
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року Справа № 3963/13/876

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Матковська З.М.,

судді Запотічний І.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.01.2013 року у справі № 2а-0770/883/12 за позовом ОСОБА_1 до Чопської митниці Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Чопської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень №113 від 13.03.2012 року та №114 від 13.03.2012 року.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 17.01.2012 року Чопською митницею Міндоходів було складено протокол №0120/30/500/12 про порушення позивачем митних правил щодо переміщення через державний кордон України товару - вантажного автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Crafter» з номером кузова № НОМЕР_3, 2008 року випуску. Як підставу для переміщення на митну територію України зазначеного транспортного засобу позивач подав митним органам України свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 23.01.08 року та рахунок-фактуру № АІ8SА7130931 від 07.05.10 року, відповідно до якого вартість вказаного транспортного засобу становила 6 00 Євро (що за курсом НБУ станом на 17.05.10 складало 63 366,62 грн.). Після оформлення транспортного засобу, митним органом було проведено додаткову перевірку правомірності переміщення на митну територію України вказаного вище автомобіля, внаслідок чого отримано з митних органів Республіки Угорщина 13.12.2011 року інформацію та завірені копії документів, в тому числі копію експортної вантажної митної декларації МRN № 10HU2102020В362Е9 та копію рахунку від 07.05.10 р., відповідно до яких вартість проданого громадянину ОСОБА_1 транспортного засобу складає 4000000 угорських форинтів (що станом на 17.05.10 становило 143 425,60 грн.).

На підставі вказаного було встановлено, що позивач вчинив дії спрямовані на незаконне переміщення через митний кордон України товару - вказаного вантажного автомобіля з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документу рахунку-фактури № АІ8SА7130931 від 07.05.10 року, що містить неправдиві дані щодо вартості транспортного засобу та, 17 січня 2012 року, склав протокол про порушення митних правил. У період з 22.02.2012 року по 25.02.2012 року згідно з наказом Чопської митниці Міндоходів від 21.02.12 №221 було проведено невиїзну документальну перевірку дотриманням фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 законодавства України з питань митної справи при митному оформленні товарів за вантажно-митною декларацією № 30200000/2010/704762 від 18.05.2010 року. За результатами вказаної перевірки митними органами був складений акт № 0004/12/305000000/НОМЕР_1 від 25.02.12р., на підставі якого за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 визнавалися податкові зобов'язання, які виникли у зв'язку з наданням митному органу документів,, що містять неправдиві дані щодо митної вартості транспортного засобу, ввезеного на територію України. На підставі вищенаведеного акту митним органом були сформовані оскаржувані позивачем податкові повідомлення - рішення Загальна сума податкових зобов'язань складає 31311,98 грн. (в тому числі сума ввізного мита - 7827,99 грн., штраф на суму ввізного мита - 1957,00 грн., сума податку на додану вартість - 17221,59 грн., штраф на суму податку на додану вартість - 4305,40 грн.). Вказані податкові повідомлення - рішення позивач вважає протиправними та такими, що прийняті з порушенням чинного законодавства.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.01.2013 року у справі № 2а-0770/883/12 в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована, фактично, доводами позовної заяви.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення повісток, а тому у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 197 КАС України їх неприбуття не перешкоджає розгляду справи.

З наданих відповідачем документів вбачається, що в силу положень ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України Чопська митниця Державної митної служби підлягає заміні її правонаступником Чопською митницею Міндоходів.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, застосував до спірних правовідносин відповідні правові норми, не допустивши при цьому порушення норм процесуального та матеріального права.

Так, судом першої інстанції встановлено, та знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, що з метою отримання, підтвердження або спростування даних, зазначених у наданих митному органу документах відносно імпортованого позивачем на територію України транспортного засобу, митним органом (через Державну митну службу України) на адресу Національної податкової та митної адміністрації Угорщини був направлений запит за № 7/23-5488.

На вказаний запит, листами Національної податкової та митної адміністрації Угорщини від 18.10.11 № VF/2011 та від 27.10.11 № NAV KH KKF надані, завірені митними органами Угорщини, копії документів: рахунка - фактури угорської фірми - продавця «UNIKER WEST KFT» (1194 , Nagykorosi u.162) від 07.05.10 № AI8SA7130931; угорської експортної декларації № MRN 10HU72102020B362E9.

Відповідь Національної податкової та митної адміністрації Угорщини від 18.10.2011 № VF/201 з додатками, отримана у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 1 Митного кодексу України, митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своєї компетенції з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Чопською митницею Міндоходів 21.02.2012 року видано наказ № 221 «Про проведення невиїзної документальної перевірки» з питань дотримання декларантом вимог чинного законодавства при ввезені товарів на територію України.

Згідно наказу, та на підставі опрацювання документів поданих позивачем до вантажної митної декларації від 18.05.2010 № 302000010/10/704762, а саме: інвойсу від 07.05.2010 № AI8SA7130931 (без відмітки митних органів Угорщини) угорської фірми - продавця «UNIKER WEST KFT» (1194 , Nagykorosi u.162), що вказував про придбання позивачем від угорської компанії «UNIKER WEST KFT» транспортного засобу за ціною 6400 EUR, та листа національної податкової та митної адміністрації Угорщини від 18.10.2011 № VF/2011 з додатками, а саме: (копіями, належним чином завіреними державним органом Угорщини, експортної декларації Угорщини та рахунку - фактури від 07.05.2010 № AI8SA7130931 на суму 4000000 угорських форинтів) митницею, проведено невиїзну документальну перевірку стану дотримання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 законодавства України з питань митної справи при митному оформленні за вантажною митною декларацією від 18.05.2010 № 302000010/10/704762 транспортного засобу - «вантажного автомобіля, марки: VOLKSWAGEN, модель CRAFTER номер кузова: НОМЕР_3, календарний рік виготовлення 2008; модельний рік виготовлення 2008».

При митному оформленні транспортного засобу по ВМД від 18.05.2010 року № 302000009/10/704762позивачем були подані документи (контракт купівлі-продажу від 07.05.10 № 7 та рахунок - фактура від 07.05.2010 № AI8SA7130931) угорської фірми - продавця «UNIKER WEST KFT» (1194 , Nagykorosi u.162), що вказували про придбання ним від угорської компанії «UNIKER WEST KFT» транспортного засобу за ціною 6400 EUR.

Особою, відповідальною за фінансове врегулювання при митному оформленні товару, згідно інформації, наведеної в графі 9 ВМД, виступав позивач.

З врахуванням курсу Національного Банку України, який застосовується для розрахунків по зовнішньоекономічних операціях і діяв на день подання митної декларації (на 18.05.10 курс гривні до 100 EUR = 978,7694; курс гривні до 1000 угорських форинтів = 35,2303), судом першої інстанції встановлено вартість транспортного засобу згідно контракту та рахунку, наданих позивачем до митного оформлення становила 62641,24 грн. (6400 євро.)

Під час митного оформлення, відповідно до ст.ст.266, 267 Митного кодексу України митна вартість транспортного засобу, визначалась за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, збільшена на витрати, пов'язані з його доставкою (транспортуванням - 150 EUR та страхуванням - 50 EUR) до пункту пропуску «Дякове-Халмеу» (Україна) та становила 64598,78 грн.

На підставі заявленої позивачем митної вартості було сплачено ввізне мито у розмірі 6459,88 грн. (основа нарахування 64598,78 грн., ставка мита 10%) та ПДВ у розмірі 14211,73 грн. (основа нарахування - 71058,66 грн., ставка податку 20%).

Вищевказані документи свідчать про продаж угорською фірмою - продавцем «UNIKER WEST KFT» (1194 , Nagykorosi u.162) ФОП ОСОБА_1 транспортного засобу за ціною 4000000 угорських форинтів.

Також, згідно наявної в матеріалах справи про порушення митних правил № 0120/30500/12 копії експортної вантажної митної декларації МRN № 10HU2102020В362Е9, яка посвідчена печаткою позивача вбачається, що вартість проданого транспортного засобу складає 4000000 угорських форинтів (що станом на 17.05.10 становило 143425,60 грн.) що в даному випадку також свідчить проте, що ФОП ОСОБА_1 подавав Угорській митниці саме цю вантажно-митну декларацію і в свою чергу спростовує посилання представника позивача, що ним було придбано вказаний автомобіль за ціною зазначеною у контракті а саме за ціною 6400 EUR, яка також зазначена документах, які подавалися митному органу України як підставу для переміщення вказаного транспортного засобу на територію України.

Враховуючи курс Національного Банку України, який діяв на день подання ВМД, судом першої інстанції встановлено, що вартість транспортного засобу згідно документів отриманих від митних органів Угорщини становить 140921,20 грн.

При цьому, митна вартість, з врахуванням витрат на транспортування та страхування до пункту пропуску на митну територію України становить 142878,74 грн.

Таким чином позивач, на підставі зазначеної митної вартості, яка визначена на підставі документів офіційно отриманих від митних органів Угорщини, на підставі відповідної міжнародної угоди, повинен був сплатити ввізне мито у розмірі 14287,87 грн. (основа нарахування 142878,74 грн., ставка мита 10%) та ПДВ у розмірі 31433,32 грн. (основа нарахування 157166,61 грн., ставка податку 20%).

Подання позивачем контракту купівлі-продажу від 07.05.2010 №7 та рахунка - фактури від 07.05.10 №AI8SA7130931, які містять неправдиві дані, під час митного оформлення по ВМД транспортного засобу, призвело до заниження митної вартості на 78279,96 гривень, що в свою чергу спричинило недобір митних платежів на суму 25049,58 грн., з яких ввізне мито - 7827,99 грн., ПДВ - 17221,59 грн.

У зв'язку із вказаним визначенням митним органом суми податкового зобов'язання позивачу були направлені оскаржувані податкові повідомлення, при цьому відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України на платника податку було накладено штраф у розмірі 25 % суми нарахованого податкового зобов'язання.

Відповідно до ст. 69 Митного кодексу України (в редакції до 01.06.2012р.), незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи.

Відповідно до п.п. 3 п.3 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою КМУ від 09.04.2008 N 339 (Порядок № 339), контроль за правильністю визначення митної вартості товарів після завершення операцій їх митного контролю, митного оформлення та пропуску через митний кордон України здійснюється митним органом у разі, зокрема, надходження від митних органів іноземних держав інформації про не підтвердження автентичності документів, поданих митному органові України щодо товарів, митне оформлення яких завершене, та недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів про надання інформації стосовно зовнішньоекономічних операцій, які проводили за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до п.п.8, 9 Порядку № 339 визначення грошових зобов'язань за результатами перевірок, у тому числі невиїзних документальних здійснюються в порядку, встановленому Податковим кодексом України. Постановою КМУ від 02.02.2011 №71 затверджений Порядок проведення митними органами невиїздних документальних перевірок (Порядок №71), який визначає основні вимоги щодо проведення митними органами невиїзних документальних перевірок, предметом яких є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено законом на митні органи.

Відповідно до п.2 Порядку № 71 перевірка проводиться після пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України згідно із статтею 69 Митного кодексу України.

Згідно п.3. Порядку № 71 перевірка проводиться, зокрема, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до п.6 Порядку № 71 під час проведення перевірки посадові особи митного органу: 1) вивчають, аналізують та порівнюють: відомості, зазначені у митних деклараціях та/або їх електронних копіях, що містяться в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби, а також належних до таких декларацій комплектах товаросупровідних документів; дані, що містяться в документах, отриманих від уповноважених органів іноземних держав, та інформацію, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриману від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з Інтернету, наукової літератури, висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів тощо; 2) приймають рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування тощо; 3) роблять висновок щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів.

Відповідно до п.9. Порядку № 71, за результатами перевірки складається відповідний акт у двох примірниках. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування тощо окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про проведення перевірки.

Відповідно до ст. ст. 259, 261 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу. Відомості про митну вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, використовуються для нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів), ведення митної статистики, а також у відповідних випадках для розрахунків у разі застосування штрафів, інших санкцій та стягнень, встановлених законами України.

У відповідності до статті 264 Митного кодексу України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення мають базуватися на достовірній, документально підтвердженій інформації, що подається у кількісному виразі.

Згідно пункту 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.06 № 1766, для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Всупереч наведеним приписам митного законодавства, як слідує із офіційних документів отриманих від Національної податкової та митної адміністрації Угорщини, заявлена позивачем митна вартість базувалась на основі контракту та рахунку, які містять неправдиві дані, і є нижчою за митну вартість, розраховану у відповідності до Митного кодексу України.

Відповідно до п.41.1.2. ст. 41 Податкового кодексу України, митні органи є контролюючими органами щодо мита, акцизного податку, податку на додану вартість, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються у разі ввезення (пересилання) товарів і предметів на митну територію України.

Відповідно до п 54.4. ст. 54 Податкового кодексу України, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Згідно п.п. 54.3.6 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до ст.58 Податкового кодексу України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно п. 123.1. ст.123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, на підставах, визначених підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - то на платника податків накладається штраф в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання.

Таким чином, митним органом правомірно було визначено податкове зобов'язання та винесено оскаржувані позивачем податкові повідомлення - рішення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.01.2013 року у справі № 2а-0770/883/12 змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Матковська З.М.

Запотічний І.І.