Справа № 804/15059/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2015 рокусправа № 804/15059/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника відповідача: Сидоренко Олександра Анатолійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 р.

у справі за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Обласного комунального підприємства "Фармація" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 р. адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Обласного комунального підприємства "Фармація" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - залишено без задоволення. Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування, підприємством направлялися до центру зайнятості звіти щодо можливості працевлаштування інвалідів.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що, що відповідно до звіту відповідача за 2013 рік ним не виконано норматив з працевлаштування інвалідів, у кількості трьох чоловік.

Відповідачем (Обласним комунальним підприємством "Фармація") надано до апеляційного суду заперечення, згідно яких відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що ОКП "Фармація" в 2013 році створило робочі місця для працевлаштування інвалідів та повідомляло центру зайнятості про вакантні посади для інвалідів, що свідчить про вжиття ОКП "Фармація" усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, проте інваліди до ОКП "Фармація" на працевлаштування не направлялись, про що свідчать направлення на працевлаштування (копії направлень є в матеріалах справи) та самостійно не звертались, що виключає можливість застосування до ОКП "Фармація" заявлених позивачем адміністративно-господарських санкцій.

Представник позивача в судове засідання не з'явився про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Надав пояснення аналогічні, викладеним в запереченнях проти апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Обласне комунальне підприємство "Фармація" є працедавцем, який відповідно до статті 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" зобов'язаний виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів. Так, Обласним комунальним підприємством "Фармація" подано до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2013 рік за формою №10-ПІ, затвердженого наказом Міністерства праці України від 10 лютого 2007 року № 42 з доповненнями від 12 листопада 2008 року №527.

Згідно рядка № 01 звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2013 рік, кількість штатних працівників облікового складу (осіб) становить 470 осіб, з них:

- середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок №02) становить 16 осіб;

- кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" (рядок №03) становить 19 осіб.

Відповідно до звіту від 28.02.2014р. за формою 10-ПІ "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів", підприємством "Фармація" самостійно не нарахована та не сплачена сума адміністративно-господарських санкцій у розмірі 78 900, 63 грн. та пеня у розмірі 23, 67 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся із даним позовом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору правильно враховані норми Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

У відповідності до ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною 1 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України (частина 4 статті 20 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

За вимогами статті 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" працевлаштування інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями інвалідів.

При цьому, згідно положень цієї ж норми Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 18-1 зазначеного Закону пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості. Отже, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Матеріалами справи підтверджено, що Обласним комунальним підприємством "Фармація" як того вимагає Закон України "Про зайнятість населення" та Інструкція щодо заповнення форми звітності № 3-ПН - подавалися звіти про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) за формою № 3-ПН "Звіт про наявність вакансій" у 2013 році до Бабушкінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська. Отже, Обласним комунальним підприємством "Фармація" у 2013 р. виконано обов'язок щодо надання інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів, проте інваліди до ОКП "Фармація" на працевлаштування не направлялись, про що свідчать направлення на працевлаштування та самостійно не звертались. Доказів того, що Обласне комунальне підприємство "Фармація" відмовило інвалідам у прийнятті на роботу або несвоєчасно звітувало Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, не представлено.

Таким чином, підприємством "Фармація" вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення порушення правил здійснення господарської діяльності.

Зі змісту ст. 18-1 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" вбачається, що державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань. Отже, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

З огляду на наведене, судова колегія підтримує висновок суду першої інстанції, що передбачені законом обов'язки по забезпеченню працевлаштування інвалідів відповідачем виконані шляхом вжиття всіх залежних від нього заходів по забезпеченню працевлаштування інвалідів на його підприємстві протягом 2013 року.

Правова позиція по даному питанню також викладена у постанові Верховного Суду України від 02.04.2013 року у справі за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до дочірнього підприємства комунального підприємства "Теплогорець" "Теплогірськ-Жилсервіс" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не допустив порушення норм матеріального та процесуального права, повно та всебічно дослідив матеріали та обставини справи, правильно встановив характер спірних правовідносин і для їх вирішення правильно застосував норми матеріального права, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 р. у справі за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Обласного комунального підприємства "Фармація" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна