Справа № 810/6790/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6790/14 Головуючий у 1-й інстанції: Головенко О.Д.
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 02.12.2013 року № та № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В засідання з'явився представник апелянта, який просив апеляційну скаргу задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що рішення Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 02.12.2013 року № та № про збільшення суми грошового зобов'язання прийняті податковим органом правомірно та підстави для їх скасування відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем підставі наказу від 11.11.2013 року № 313, згідно п.п. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з питань повноти нарахування та порядку реєстрації платником податку на додану вартість за період з 01.04.2011 року по 31.10.2013 року.

За результатами перевірки складено акт від 18.11.2013 року № 1308/17/НОМЕР_3 у якому встановлено порушення позивачем:

- ст. 185, 187 ПК України, в частині несплати суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість за квітень 2012 року - жовтень 2013 року в розмірі 85 527,23 грн.,

- п.п. «а» п. 202.1 ст. 202, п. 203.1 ст. 203 ПК України, в частині неподання декларації по податку на додану вартість квітень 2012 року - жовтень 2013 року.

На підставі встановлених порушень відповідачем було винесено оскаржені податкові повідомлення - рішення від 02.12.2013 року № та № , якими йому було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

Вважаючи, що відповідачем протиправно винесено дані податкові повідомлення-рішення позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи судова колегія зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрована Бородянською районною адміністрацією 27.04.2006 року та отримала свідоцтво про державну реєстрацію серії №001611.

Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_2, в період часу, який охоплюється документальною позаплановою невиїзною перевіркою не була платником податку на додану вартість та не здійснювала нарахування, утримання та сплату до Державного бюджету податку на додану вартість.

Відповідно до п.181.1 ст.181 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300 000 гривень (без) урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місце проживання), крім особи, яка є платником єдиного податку.

Таким чином, з наведеної вище норми вбачається, що обов'язок особи зареєструватися як платник податку на додану вартість в органах державної податкової служби, а також нараховувати, утримувати і сплачувати податок на додану вартість, виникає з моменту коли загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів, що сплачена такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, без урахування податку на додану вартість, сукупно перевищує 300000,00 грн.

З досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається, що під час документальної позапланової невиїзної перевірки державний ревізор-інспектор відділу доходів та зборів фізичних осіб Бородянського відділення Ірпінської ОДПІ Слухай Л.В. при обрахунку загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг станом на 31.03.2012 року за період з квітня 2011 року по березень 2012 року встановлено обсяг операцій з постачання позивачем товарів, які є об'єктом оподаткування, 303211,25 грн. тобто з перевищенням граничної суми на 3211,25 грн.

Разом з тим, відповідач, під час розрахунку суми оподаткованих операцій позивача, не виконав вимоги п. 181.1. ст. 181 ПК України, оскільки не вирахував податок на додану вартість із загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів, порядок визначення та розрахунку якого було наведено вище.

Перевіркою встановлено, що при досягненні обсягу постачання товарів/послуг станом на 31.03.2012 року в сумі 303 211, 25 грн. фізична особа - підприємець не подала реєстраційну заяву платника податку на додану вартість до Бородянського відділення Ірпінської ОДПІ, чим, на думку відповідача, порушено вимоги п. 183.2 ст.183 розділу V ПК України.

Також акт перевірки містить відомості, що фізична особа - підприємець ОСОБА_2, отримала у готівковій формі кошти за період з 01.04.2012 року по 31.10.2013 року в сумі 424424,83 грн., що на думку податкового органу є об'єктом оподаткування податком на додану вартість за основною ставкою відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України та з урахуванням положень п. 10 підрозділу XX перехідних положень ПК України.

Отже, на думку податкового органу позивач підлягає обов'язковій реєстрації платником податку на додану вартість з 01.04.2012 року та не подала до органів державної податкової служби реєстраційну заяву, що стало підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Проте, під час здійснення розрахунків загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню податковим органом не виконано вимог п. 181.1 ст. 181 ПК України, а саме: не вирахувано податок на додану вартість із загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів, сплачену позивачем при придбанні товару.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання, товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість). Аналогічним чином регулюється порядок визначення бази оподаткування операцій з постачання товарів, ввезених платником податку на митну територію України.

Таким чином, базою оподаткування операцій з постачання товарів ПДВ є договірна (ринкова) ціна товару, за виключенням ПДВ.

В подальшому, постачальник, на підставі п. п. 194.1.1 п. 194.1 ст. 194 ПК України, визначає податок у розмірі 17 відсотків (п.10 підрозділу 2 розділу XX ПК України - ставка 20 %) від бази оподаткування та додає його до ціни товарів.

Отже, якщо особа здійснює господарську діяльність з постачання товарів і при цьому є і платником податку на додану вартість, сформована ним остаточна договірна (ринкова) ціна товару завжди буде включати 20 відсотків податку на додану вартість.

Тому, виходячи з положення п. 181.1. ст. 181 ПК України необхідно визначати за кожні наступні 12 календарних місяців не лише загальну суму від здійснення операцій з постачання товарів позивачем, але й встановити чи містять ціни товарів, що поставляються позивачу, податок на додану вартість та чи був такий непрямий податок сплачений споживачами в складі ціни товарів, що поставляються позивачем.

За наявності підтвердження вказаних обставин, податок повинен бути обов'язково вирахуваний із загальної суми операцій з постачання товарів, оскільки в такому випадку сума податку на додану вартість, сплаченого позивачем, не може бути віднесена ним до податкового кредиту, з тих підстав, що позивач не є платником податку на додану вартість.

Оскільки, з досліджених матеріалів справи вбачається, що податковим органом помилково не відраховано суми податку на додану вартість із загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів, сплачену позивачем при придбанні товару, то твердження відповідача про перевищення загальної суми (300000 грн.) від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню є хибним.

З огляду на зазначені вище обставини колегія суддів вважає, що Ірпінською об'єднаною державною податковою інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області протиправно прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішень від 02.12.2013 року № та № у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню.

Вищевикладене судом першої інстанції не було враховано під час вирішення справи по суті, що свідчить про порушення норм матеріального права та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи і є підставою для скасування рішення.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 02.12.2013 року № та № .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, тобто з 26.05.2015 року, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 26.05.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.