Справа № 345/5360/14-а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року Справа № 876/1317/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління в м. Калуші та Калуському районі Івано - Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 13 січня 2015 року по справі № 345/5360/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано - Франківської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат, -

В C Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до суду, у якому просить суд зобов'язати УПФУ в м. Калуші та Калуському районі здійснити перерахунок призначеної їй пенсії з включенням до заробітку, з якого призначалась пенсія, сум матеріальних допомог на оздоровлення, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки, які виплачувалися протягом вересня 2011 року та на які нараховувався та сплачувався єдиний збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що вона отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу". Однак, при призначенні пенсії, не зважаючи на вимоги ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідачем безпідставно не включено до розрахунку заробітку, з якого визначається пенсія, дохід за вересень місяць 2011 року, в який було включено всі виплати, а саме: виплати за невикористану відпустку, вихідна допомога, допомога на оздоровлення та інші, на які теж нараховуються страхові внески.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 13 січня 2015 року позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано - Франківської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат задоволено частково.

Визнано дії УПФУ в м. Калуші та Калуському районі щодо не включення при розрахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки неправомірними.

Зобов'язано УПФУ в м. Калуші та Калуському районі провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" та ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з включенням до розрахунку суми заробітної плати з усіма нарахуваннями, а саме суми допомоги на соціально - побутові потреби, на оздоровлення, виплат за невикористані відпустки, індексаціх грошових доходів, інших виплат, що були нараховані за вересень місяць 2011 року, підтверджені довідкою про заробітну плату № 28/10/050 від 16.12.2014 року та здійснити виплату недоплачених сум починаючи з 25.06.2014р.

Позовну заяву в частині зобов'язання УПФУ в м. Калуші та Калуському районі зробити перерахунок пенсії з врахуванням допомоги на соціально - побутові потреби, на оздоровлення, виплат за невикористані відпустки, індексації грошових доходів, інших виплат, що були нараховані за вересень місяць 2011 року з жовтня 2011р. року по 24.06.2014 залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач, управління в м. Калуші та Калуському районі Івано - Франківської області, який покликаючись на те, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову Калуського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 13 січня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що ОСОБА_1 призначена пенсія державного службовця.

Позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано - Франківської області із заявою про перерахунок пенсії, однак, листом № 399/в-15 від 08.12.2014 року відповідач відмовив позивачу в проведенні такого перерахунку.

Як вбачається з довідки, про складові заробітної плати, виданої УПСЗН Калуської міської ради від 16.12.2014р., на всі виплати ОСОБА_1, які включені у дану довідку (індексація, компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога на оздоровлення) нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування по вересень місяць 2011р. включно.

Частиною 2 статті 37 Закону України "Про державну службу" передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України (ч. 7 ст. 33 вищевказаного Закону).

Постановою КМ України від 09 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів" керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально -побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально - побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, необхідно враховувати при обчисленні розміру його пенсії. Положення Законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці" є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 20 лютого 2012 року.

Стосовно індексації доходів колегія суддів зазначає, що порядок індексації грошових доходів встановлений Законом України "Про індексацію грошових доходів громадян" від 03.07.1991р.

Враховуючи те, що чинне законодавство України як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати, запроваджені нормативно -правовими актами, індексація грошових доходів приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі.

Одночасно колегія суддів зазначає, що при зверненні до суду позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст. 100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із вищевказаним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що позовні вимоги про зобов'язання провести перерахунок пенсії до 24 червня 2014 року необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а тому ухвалення судового рішення щодо захисту прав та інтересів особи на майбутнє, передбачаючи, що вони можуть бути порушені, є безпідставним.

Однак, враховуючи те, що пенсія позивачу призначається довічно, а Закон, яким керується суд при прийнятті рішення, також не обмежує права позивача на отримання пенсії у визначеному Законом розмірі певним періодом часу, то не визначення кінцевого строку для нарахування та виплати оспорюваної пенсії, само по собі не є захистом прав позивача на майбутнє.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління в м. Калуші та Калуському районі Івано - Франківської області залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 13 січня 2015 року по справі № 345/5360/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник