Справа № 813/8746/14
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року Справа № 813/8746/14

12 год. 57 хв. Зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карп'як О.О.,

при секретарі судового засідання Дорош Х.Р.,

за участю представників сторін:

від позивача - Луцик Л.І.

від відповідача - Антонюк І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ПАТ "Львівська кондитерська фірма "Світоч"" до СДПІ з обслуговування великих платників податків у м Львові МГУ Міндоходів про скасування податкових повідомлень - рішень, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Львівська кондитерська фірма «Світоч» Товариство звернулось до суду з адміністративним позовом до СДПІ з обслуговування великих платників податків у м Львові МГУ Міндоходів про скасування податкових повідомлень - рішень від 25.11.2014 року №/17251, №/17252, №/17253.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки відповідача про порушення позивачем п. 187.1 ст. 187, п. 192.1 ст.192, п.193.1 ст. 193, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) щодо податкових зобов'язань по податку на додану вартість, є помилковими, оскільки позивач правомірно здійснив коригування податкових зобов'язань у поданій податковій звітності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просить їх задоволити.

Позиція відповідача викладена у письмових запереченнях на позов, вважають правомірними висновки, викладені в акті перевірки, оскільки у позивача не було передбачених законом підстав для коригування податкових зобов'язань по податку на додану вартість.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав, наведених у письмових запереченнях на позов, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Відповідачем, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, у період з 02.10.2014р. по 05.11.2014 року проведено позапланову виїзну перевірку позивача, ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч» (ЄРПОУ 00382154), з питань правильності обчислення і своєчасності сплати податку на додану вартість за липень-серпень 2014 року, про що 12.11.2014 року складено акт №495/28-06-40-01/00382154 (а.с.6-15).

На підставі складеного за результатами перевірки акта відповідачем 25.11.2014 року прийнято:

- податкове повідомлення рішення №/17251 про збільшення позивачеві грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 3336058,50 грн. (2224039 грн. - основний платіж, 1112019,50 грн.) (а.с.16);

- податкове повідомлення рішення №/17252 про зменшення позивачеві бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 10449454 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 2612363,5 грн. (а.с.17);

- податкове повідомлення-рішення №/17253 про зменшення позивачеві розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 12275961 грн. (а.с.18).

Спірні податкові повідомлення-рішення прийняті згідно викладених у акті перевірки висновків відповідача (а.с.15) про порушення позивачем п. 187.1 ст. 187, п. 192.1 ст.192, п.193.1 ст. 193, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), що призвело до:

1) завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації), за липень 2014 року на 10350472 грн.;

2) занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду (рядок 25 декларації) за липень 2014 року на 2224039 грн.;

3) завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту (рядок 19 декларації) за серпень 2014 року на 104222 грн.;

4) завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних періодів (рядок 23.2 декларації) за серпень 2014 року на 10449454 грн.

Таких висновків при перевірці позивача відповідач дійшов з огляду на те, що у позивача не було передбачених законом підстав для коригування податкових зобов'язань у поданих контролюючому органу податкових деклараціях, оскільки позивач не повертав коштів отриманих від ТзОВ «Нестле Україна», з помилковим призначенням платежу.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч.2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі ПК України), відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідачу відповідно до ст. 20.1.1 ПК України надано право запрошувати платників податків або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, дотримання вимог іншого законодавства, здійснення контролю за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків)

Органи державної податкової служби згідно п.75.1 ст.75 ПК України мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Документальною перевіркою згідно із п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до положень Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України № 984 від 22.12.2010 року, акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно із п.5.2 Порядку, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Згідно із п.6.2 Порядку, виявлені порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, відображаються у гривнях у розрізі податків та зборів з розбивкою за роками та податковими періодами у межах періоду, що перевіряється. Виявлені порушення валютного законодавства відображаються у розрізі зовнішньоекономічних договорів (контрактів).

Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом з матеріалів справи встановлено укладення позивачем з ТзОВ «Нестле Україна» договору підряду № 554 від 30.12.2013р. з додатками на строк до 31.12.2014р., предметом якого є виготовлення ПАТ «ЛКФ «Світоч» на замовлення ТзОВ «Нестле Україна» кондитерської продукції, кави із придбаних сировини та пакувальних матеріалів, здійснення упакування продукції та передача її Замовнику (а.с.181-209).

Під час дій вказаного договору позивачем укладено 03.07.2014 року з ТзОВ «Нестле Україна» договір №290 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (а.с.19-20), предметом якого є надання ТзОВ «Нестле Україна» позивачеві безвідсоткової поворотної фінансової допомоги на строк 3 календарні місяці в сумі 87000000 грн., виплата якої проводиться частинами.

Згідно додаткової угоди від 30.10.2014 року (а.с.21) сторони погодили остаточне повернення позивачем фінансової допомоги 31.12.2014 року.

У липні місяці 2014 року позивачем згідно з виписками банку ПАТ "ІНГ Банк Україна" по рахунку № 1810 (а.с. 132-136) та долучених до справи копій платіжних доручень (а.с.244-247) отримано від ТзОВ «Нестле Україна» грошові кошти в сумі 87000000 грн. (03.07.2014 - 12000000 грн., 07.07.2014 - 10000000 грн., 09.07.2014 - 20000000 грн., 10.07.2014 - 25000000 грн., 16.07.2014 - 20000000 грн.) з призначенням платежу: попередня оплата згідно з договором підряду № 554 від 30.12.2013, в т.ч. ПДВ.

По факту отримання вказаних коштів (першій події) позивачем виписано податкові накладні № 696 від 03.07.2014 на суму ПДВ 2000000 грн., № 697 від 07.07.2014 на суму ПДВ 1666666,67 грн., № 698 від 09.07.2014 на суму ПДВ 3333333,33 грн., № 699 від 10.07.2014 на суму ПДВ 4166666,67 грн., № 713 від 16.07.2014 на суму ПДВ 3333333,33 грн. (а.с.147-151), які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.157-161).

У подальшому 19.08.2014р. ТзОВ «Нестле Україна» листами №185, №186, №187, №188, №189 (а.с.22-26) повідомило позивача, що у платіжних дорученнях №4442363 від 03.07.2014р. на суму 12000000грн., №4445662 від 07.072014р. на суму 10000000 грн., №4450913 від 09.07.2014р. на суму 20000000 грн., №4452461 від 10.07.2014р. на суму 25000000 грн., №4461389 від 16.07.2014р. на суму 20000000грн. (а.с. 147-151) допущено помилку у призначенні платежу, вірним слід вважати «перерахування коштів згідно договору №290 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 03.07.2014 року, без ПДВ».

Внаслідок отримання вищевказаних листів позивачем здійснено коригування сум податку на додану вартість, про що свідчать долучені до справи розрахунки коригування (а.с.152-156), квитанції про реєстрацію в ЄРПН (а.с.162-166), розрахунок коригування сум податку на додану вартість (а.с.175-177).

Отримана позивачем від ТзОВ «Нестле Україна» згідно договору від 03.07.2014 року поворотна фінансова допомога в сумі 87000000 грн. повернута позивачем 30.12.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням №1113242 від 30.12.2014 року (а.с.244).

Об'єктом оподаткування податком на додану вартість згідно п.185.1 ст.185 ПК України є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт); г) вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт); ґ) з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, до митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України; д) з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З огляду на вказані норми ПК України, правовою підставою для виникнення у позивача податкових зобов'язань та обов'язку виписати податкові накладні слугувало отримання коштів від ТзОВ «Нестле Україна» згідно вищезазначених платіжних доручень, оскільки призначенням таких у платіжних дорученнях зазначалося попередня оплата згідно з договором підряду № 554 від 30.12.2013, в т.ч. ПДВ.

Згідно пункту 32.3 статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.

Положенням пункту 2.9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. N 22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 р. за N 377/8976, встановлено, що банк не має права робити виправлення в розрахунковому документі клієнта, за винятком випадків, обумовлених пунктом 2.26 цієї глави та іншими нормативно-правовими актами Національного банку.

Внесення банком змін до реквізиту платіжного доручення "Призначення платежу" нормативно-правовими актами не передбачається. Цей реквізит заповнюється платником таким чином, щоб надати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України і несе за неї відповідальність, пункту 2.29 Інструкції, яким встановлено, що платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжне доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку, і оформити нове з необхідними змінами та пункту 1.24 глави 1 Інструкції, в силу якої, спори між платниками і отримувачами коштів з питань проведення розрахунків вирішуються ними без участі банків,

Національний банк України у листі № 25-113/1506-9580 від 26.09.2005 року щодо виправлень у розрахунковому документі повідомив, що питання з приводу внесення змін до реквізиту "Призначення платежу" платіжного доручення після зарахування коштів на рахунок отримувача має вирішуватися між платником та отримувачем коштів у порядку, узгодженому між ними.

Судом з матеріалів справи встановлено, що ТзОВ «Нестле Україна» після перерахування коштів з помилковим призначенням платежу повідомило позивача, що допущено помилку у призначенні платежу, вірним слід вважати «перерахування коштів згідно договору №290 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 03.07.2014 року, без ПДВ».

Відповідно до пп. пп. 14.1.257, 14.1.258 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Згідно чинного податкового законодавства при отриманні безвідсоткової поворотної фінансової допомоги у отримувача фінансової допомоги не виникають податкові зобов'язання по податку на додану вартість та відсутні підстави для виписування податкових накладних.

Згідно п.192.1 ст.192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Відповідно до п.192.1.1 ст. 192 ПК України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку (п.192.1.2. ст. 192 ПК України).

Згідно п.50.1 ст. 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає згідно преамбули Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV.

Суд звертає увагу відповідача, що згідно ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» одним із основних принципів бухгалтерського обліку та фінансової звітності є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми, що відповідачем при перевірці безпідставно не враховано.

З урахуванням вищенаведених норм ПК України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», позивач після отримання повідомлення від ТзОВ «Нестле Україна» про те, що перераховані кошти є не оплатою за товари (послуги), а є безповоротною фінансовою допомогою, правомірно здійснив коригування податкових зобов'язань, оскільки у такому випадку став відсутнім об'єкт оподаткування податком на додану вартість.

Доводи відповідача, що отримані від ТзОВ «Нестле Україна» кошти в сумі 87000000 грн. є оплатою виконаних робіт, а не фінансовою допомогою спростовуються зібраними у справі доказами, зокрема звітом SAP по контрагенту ТзОВ «Нестле Україна» (а.с.236-238), звітом операцій по рахунку 2094000 в програмі SAP (а.с.239) та платіжним дорученням №1113242 від 30.12.2014 року (а.с.244) про повернення фінансової допомоги в сумі 87000000 грн. ТзОВ «Нестле Україна» згідно договору від 03.07.2014 року.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки у даній справі оспорюються рішення прийняті відповідачем, суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та наведених норм чинного податкового законодавства, суд дійшов висновку про прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень на підставі помилкових висновків проведеної перевірки про порушення позивачем вимог ПК України при корегуванні податкових зобов'язань з ПДВ, відтак позовні вимоги про визнання їх протиправними та скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 4872 грн. (а.с.2), відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись статтями 7-14, 18, 19, 94, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 25.11.2014 року №/17251, №/17252, №/17253.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ "Львівська кондитерська фірма "Світоч"" () 4872 грн. сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 25.05.2015 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна