Справа № 127/2-а-2014/2011
Суддя: Овсюк Є. М.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/2-а-2014/2011
Провадження № 2-ар/127/23/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого-судді Овсюк Є.М.

за участю секретаря Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про розяснення рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м.Вінниці від 21.04.2011 року було визнано протиправними дії Управління праці і соціального захисту населення в Ленінському районі м. Вінниці № 2 (Вишенька) та Головного управління праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради, щодо відмови у проведенні нарахування та виплати ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 20 п. 14,48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров»ю; щорічної допомоги на оздоровлення та компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоров»я України. Зобовязано Управління праці і соціального захисту населення в Ленінському районі м. Вінниці № 2 (Вишенька) провести нарахування, а Головне управління праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров»ю, щорічної допомоги на оздоровлення починаючи з 14.07.2009 р., згідно ст. 48 Закону України № 796 -XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи» (зі змінами, внесеними Законом України № 230/96-ВР) , а саме:

· одноразову компенсацію за шкоду заподіяну здоровю 30 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент фактичної виплати компенсації, з врахуванням виплачених сум;

· щорічну допомогу на оздоровлення, як інваліду ІІІ групи 4 мінімальні заробітні плати, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент фактичної виплати компенсації, з врахуванням виплачених сум;

· відповідно до ст. 20 п. 14 закону компенсацію 50 відсотків вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоровя України з розрахунку 292 гривень починаючи з вересня 2010 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.04.2013 року постанову Ленінського районного суду м.Вінниці від 24.04.2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2014 року було розяснено Ленінського районного суду м.Вінниці від 21.04.2011 року встановивши, що допомога ОСОБА_1 повинна виплачуватись відповідно до ст. 20 п. 14 закону компенсацію 50 відсотків вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоровя України з розрахунку 292 гривень починаючи з вересня 2010 року щомісячно залишок коштів з врахуванням виплат 292 гривень.

08.04.2015 року Департамент соціальної політики Вінницької міської ради звернувся до суду з заявою про розяснення постанови Ленінського районного суду м.Вінниці від 24.04.2011 року посилаючись на те, що для того щоб провести розрахунок суми компенсації боржнику відповідно до рішення суду необхідно володіти даними щодо вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоров'я України. Відповідно до п.2 Постанови КМУ №258 надано Міністерству соціальної політики право визначати виходячи із розроблених Міністерством охорони здоров'я фізіологічних (медичних) норм харчування (додаток N 4) і середніх цін на продукти харчування, що склалися у регіоні, розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У відповідності до вищезгаданих норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Кабінет Міністрів України своєю постановою від 20.09.2005 р. №936 затвердив Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Пунктом 9 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ від 20.09.2005 р. №936, сума коштів на забезпечення продуктами харчування встановлюється з 2007 року Міністерством праці та соціально політики (Постанова КМУ від 14.02.2007 р. №211), з 2012 року Міністерством соціальної політики (Постанова КМУ від 25.01.2012р. №321) в десятиденний строк після прийняття закону про державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з розроблених МОЗ України фізіологічних (медичних) норм харчування, затверджених Постановою КМУ від 21.05.1992р. №258 і даних Держкомстату щодо середніх цін на продукти харчування, що склалися в регіоні за попередні три місяці, визначає розмір грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для громадян віднесених до 1 категорії. Виходячи з вищевикладеного, боржником нарахування та виплата компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування щомісячно в сумі 292 грн. проводяться стягувачу відповідно до пункту 14 статті 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за медичними нормами Міністерства охорони здоров»я України у розмірі встановленими наказами Міністерства праці та соціальної політики України. Таким чином, аналізуючи зазначене, можна зробити висновок, що Міністерство соціальної політики України наділене відповідними повноваженнями на здійснення та затвердження розмірів передбаченої пунктом 14 статті 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» грошової компенсації. Інші нормативні акти, які можуть бути підставою для нарахування відповідної компенсації законодавством України не передбачені. Таким чином, вважаємо що зазначене рішення суду в межах наданих Департаменту соціальної політики міської ради повноважень виконане в повному обсязі. Однак стягувач вважає, що розрахунок на виконання рішення суду повинен проводитись виходячи із прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про державний бюджет» на відповідний рік. Враховуючи зазначені розбіжності між боржником та стягувачем щодо вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоров'я України Департамент соціальної політики міської ради звертається за відповідним розясненням до суду. Наведене змусило заявника звернутись до суду з даною заявою.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в заяві та просила суд її задволити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву не визнав та просив суд відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін і зміст заяви суд приходить до висновку про необхідність розяснити дану постанову для її безумовного виконання з врахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб , які беруть участь у справі, або державного виконавця, ухвалою розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до ст.. 20 п. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» допомога потерпілим повинна виплачуватись як компенсація 50 % вартості продуктів харчування за медичними нормами встановленим Міністерством охорони здоровя України з розрахунку 292 гривень починаючи з вересня 2010 року щомісячно.

Відповідно до постанови КМУ № 258 від 21.05.1992 року «Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Міністерством охорони здоровя України розроблені фізіологічні ( медичні) норми забезпечення продуктами харчування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п. 2 постанови № 258 надано Міністерству соціальної політики право визначати виходячи із розроблених Міністерством охорони здоров'я фізіологічних (медичних) норм харчування розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, саме Міністерство соціальної політики наділено повноваженнями на здійснення та затвердження розмірів передбаченої п. 14 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» грошової компенсації.

Розміри цієї компенсації затверджуються у десятиденний строк після прийняття закону про державний бюджет України на відповідний рік.

Враховуючи наведене, керуючись ст.. 170 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Розяснити постанову Ленінського районного суду м.Вінниці від 21.04.2011 року встановивши, що при визначенні вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоровя України, для осіб віднесених до категорії І, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи слід керуватись п. 14 ст. 20, 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 ХІІ, постановою КМУ від 21.05.1992 року № 258, постановою КМУ від 20.09.2005 року № 936, п. 9 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали суду.

СУДДЯ: