Справа № 826/12259/13-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Коваля М.І., секретар судового засідання Самсонова М.М., за участю сторін: представник позивача Богдан І.В., представник відповідача Диба Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІПП-ЦЕНТР" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 р. у справі № 826/12259/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІПП-ЦЕНТР" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІПП-Центр" (далі ТОВ "ІПП-Центр") звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 червня 2013 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1 255 000,00 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 627 500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки податкового органу щодо нереальності операцій між позивачем та контрагентом ТОВ"Ю.О. Електронікс-1" та нікчемності договорів про виконання робіт між ними є необґрунтованими та безпідставними.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 р. у задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено, що взаємовідносини ТОВ «ІПП-ЦЕНТР» з ТОВ «Ю.О.Електронікс-1» здійснені без мети реального настання правових наслідків, а лише з метою заниження об'єкту оподаткування та сприяння в ухиленні від сплати податків, оскільки наслідком діяльності ТОВ «Ю.О.Електронікс-1» є виключно формування податкового кредиту на адресу підприємств-вигодонабувачів, що в свою чергу, свідчить про відсутність наміру ТОВ «ІПП-ЦЕНТР» при укладенні договорів на створення правових наслідків. Таким чином, несплачений ТОВ «ІПП-ЦЕНТР» податок на додану вартість внаслідок безпідставного формування податкового кредиту, є дохідною частиною державного бюджету, власністю держави.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано доводами, аналогічними позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно наказу від 08.04.2013р. № 1139, та наказу про поновлення термінів, згідно із пп. 75.1.2. п. 75.1. ст.. 75, пп.78.1.1 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, проведення перевірки від 30.04.2013р. №1482, ДПІ у Печерському районі міста Києва ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ІПП-ЦЕНТР» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Ю.О.Електронікс-1» (код за ) за період з 01.08.2012р. по 31.08.2012р.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт від 22.05.2013р. № 487/22-3/24264063 (далі - Акт перевірки ) про встановлені порушення ТОВ «ІПП-ЦЕНТР» п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, пп. а п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого товариством занижено податок на додану вартість в сумі 1 255 000 грн., в тому числі за серпень 2012 року.

Висновки Акту перевірки обґрунтовані тим, що операції між позивачем та ТОВ «Ю.О.Електронікс-1» є нереальними, а укладені договори про виконання робіт є нікчемним, а отже ТОВ «ІПП-ЦЕНТР» протиправно віднесло до складу податкового кредиту суми за операціями із зазначеним контрагентом.

На підставі висновків Акту перевірки ДПІ у Печерському районі м. Києва винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 19.06.2013р. №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на загальну суму 1 882 500 грн., з якої сума грошового зобов'язання за основним платежем складає 1 255 000 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями - 627 500 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки та прийнятим на їх підставі податковим повідомленням-рішенням ТОВ "ІПП-Центр" звернулося до суду.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01.01.2011 р. набрав чинності Податковий кодекс України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок проведення перевірок визначений статтями 75-86 Податкового кодексу України.

Платники податку на додану вартість, об'єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначені розділом 5 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6. цієї статті встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З аналізу положень підпунктів 198.3 та 198.6 статті 198 Податкового кодексу України випливає, що виникнення у платника ПДВ права на включення податку до податкового кредиту пов'язано із фактичним відбуттям господарської операції з постачання товарів (виконання робіт, надання послуг), визначеної в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі за текстом Закон №996-XIV). Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані із рухом активів, зміною зобов'язань та власного капіталу платника податків та відповідають змісту укладених договорів.

Таким чином, в даному випадку дослідженню підлягає реальність вчинення господарської операції, відповідність вчиненої господарської операції господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкового кредиту.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» від 16 липня 1999 року N 996-XIV (надалі за текстом Закон № 996) метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Частина 2 даної статті передбачає, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 1 Закону № 996 документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинним документом.

Згідно частини 1 статті 9 Закону № 996 первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій є підставою для бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно матеріалів справи, а саме з акту Інспекції від 22.05.2013р. № 487/22-3/24264063, висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між ТОВ "ІПП-Центр" та ТОВ «Ю.О.Електронікс-1».

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «ІПП-ЦЕНТР» (Замовник) та ТОВ «Ю.О.Електронікс-1» (Виконавець) укладені Договори на виконання робіт від 11.04.2012р. № ІЕл-1204-01, № ІЕл-1204-02.

За умовами Договору № ІЕл-1204-01, Виконавець зобов'язується виконати науково-технічні роботи по темі: «Виконання розрахунків на міцність трубопроводів і ГНЦ енергоблоків № 1 та № 2 ВП ЗАЕС», Замовник приймає виконані Виконавцем роботи після їх закінчення по кожному етапу роботи, про що будуть складені відповідні акти здачі-приймання. Вартість робіт по Договору № ІЕл-1204-01 становить: вартість отриманих робіт - 2 157 500,00 грн., ПДВ 20% - 431 500,00 грн. Загальна вартість - 2 589 000,00 грн. (т.1 а.с. 56-58)

За умовами Договору № ІЕл-1204-02, Виконавець зобов'язується виконати науково-технічні роботи по темі: «Виконання розрахунків на міцність КР, ВБ і ГРР реактора енергоблоків № 1 та № 2 ВП ЗАЕС», а Замовник зобов'язується прийняти виконані Виконавцем роботи після їх закінчення по кожному етапу роботи, про що складатимуться відповідні акти здачі-приймання. Вартість робіт по Договору № ІЕл-1204-02 становить: вартість отриманих робіт - 4 117 500,00 грн., ПДВ 20% - 823 500,00 грн. Загальна вартість - 4 941 000,00 грн. (т.1 а.с. 66-68)

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивач надав суду Акти здавання-приймання робіт за договорами від 31.08.2012р. податкові накладні: № 723 на суму 282 000,00 грн., ПДВ - 47 000,00 грн.; № 711 на суму 246 000,00 грн., ПДВ - 41 000,00 грн.; № 712 на суму 312 000,00 грн., ПДВ - 52 000,00 грн.; № 713 на суму 75 000,00 грн., ПДВ - 12 500,00 грн.; № 722 на суму 960 000,00 грн., ПДВ - 160 000,00 грн.; № 719 на суму 474 000,00 грн., ПДВ - 79 000,00 грн.; № 721 на суму 240 000,00 грн., ПДВ - 40 000,00 грн., податкові накладні: № 720 на суму 3 000 000,00 грн., ПДВ - 500 000,00 грн.; № 714 на суму 75 000,00 грн., ПДВ - 12 500,00 грн.; № 716 на суму 546 000,00 грн., ПДВ - 91 000,00 грн.; № 715 на суму 540 000,00 грн., ПДВ - 90 000,00 грн.; № 717 на суму 390 000,00 грн., ПДВ - 65 000,00 грн.; № 718 на суму 390 000,00 грн., ПДВ - 65 000,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано судом апеляційної інстанції, що за звітний період згідно даних податкової декларації ТОВ «ІПП-ЦЕНТР» відображено у складі податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Ю.О.Електронікс-1» ПДВ у розмірі 1 255 000,00 грн.

Вся первинна документація від імені ТОВ «Ю.О.Електронікс-1», в тому числі і податкові накладні, підписані ОСОБА_5

Судом першої інстанції правильно підтверджена обґрунтованість використання податковим ревізором-інспектором в ході проведення перевірки ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «ІПП-Центр» матеріалів, отримані від Слідчого управління ГУ МВС України в м. Києві від 18.03.2012р. № 12/2-2979 та від 18.03.2012 року № 12 2-2980, а саме: інформацію щодо наявності ознак «фіктивності» та відсутності факту реального здійснення господарської діяльності ТОВ «Ю.О. Електронікс-1» (), та копію пояснення гр. ОСОБА_5(директор та головний бухгалтер даного підприємства), відповідно до яких Слідчим управлінням ГУ МВС України в м. Києві опитано гр. ОСОБА_5, який повідомив про свою непричетність до здійснення господарської діяльності підприємства. За даним фактом 24.01.2013р. зазначені відомості були внесені Слідчим управлінням ГУ МВС України в м. Києві до ЄРДР №0000099, за ознаками злочину передбаченого ст. 205 КК України.

Відповідачем у суді апеляційної інстанції були надані пояснення та докази, зокрема ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року у справі № 757/5574/15-к про звільнення від кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_5 за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 205, ч.1 ст.358 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України, у зв'язку з закінченням строків давності, в якій зазначено, що ОСОБА_5 повністю визнав всі фактичні обставини пред'явленої йому підозри у вчинені злочинів кваліфікованих за ч.1 ст. 205 КК України, як фіктивне підприємство - придбання суб'єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, а також за ч.1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який посвідчується приватним нотаріусом, і який надає права або звільняє від обов'язків, з метою використання його іншою особою та збут такого документа, визнав свою вину та щиро розкаявся.

Зазначене вказує на те, що дійсно ТОВ «Ю.О.Електронікс-1» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам, в даному випадку ТОВ «ІПП-ЦЕНТР».

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові накладні, підписані ОСОБА_5 не можуть бути прийняті до уваги як первинні документи, які підтверджують правомірність віднесення до валових витрат та податкового кредиту ТОВ «ІПП-ЦЕНТР» вказаних сум по взаємовідносинах з ТОВ «Ю.О.Електронікс-1».

Крім того, у судовому засіданні не спростовано факт нікчемності зазначених угод через відсутність наміру ТОВ «ІПП-ЦЕНТР» при укладенні договорів на створення правових наслідків.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції, що несплачений ТОВ «ІПП-ЦЕНТР» податок на додану вартість внаслідок безпідставного формування податкового кредиту, є дохідною частиною державного бюджету, власністю держави, тому збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 1 255 000,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 627 500,00 грн., здійснено відповідачем правомірно. Тобто, податкове повідомлення-рішення від 19.06.2013р. № винесено відповідачем правомірно, у межах повноважень, наданих відповідачу законодавством України.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, доводи апелянта не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 06.03.2015р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІПП-ЦЕНТР" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 р., залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 р. у справі № 826/12259/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІПП-ЦЕНТР" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.