Справа № 806/420/15
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м.Житомир справа № 806/420/15

час прийняття: 11 год. 25 хв. категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Слісарчука Б.Я.,

за участю: представника позивача Семенюк В.В.,

представника відповідача Зеленової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський м'ясокомбінат" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання дій неправомірними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.01.2015 р. №,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирський м'ясокомбінат" звернулось до суду з позовом в якому просить визнати неправомірними дії Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо призначення та проведення позапланової невиїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський м'ясокомбінат" з питань своєчасності сплати грошових коштів на спеціальні рахунки переробних підприємств, відкритих в органах державної казначейської служби в період січень 2013 року, жовтень 2013 року, листопад 2013 року, грудень 2013 року, проведеної з 24.12.2014 року по 26.12.2014 року та визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 21.01.2015 р. №. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначило, що податковим органом порушено порядок призначення та проведення позапланової невиїзної документальної перевірки підприємства, а також порядок оформлення її результатів. Зазначило, що у відповідача не було правових підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення про нарахування грошового зобов"язання за штрафними (фінансовими) санкціями за порушення п. 13 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях щодо позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Територіальним управлінням Рахункової палати по Вінницькій, Житомирській, Кіровоградській, Хмельницькій та Чернівецькій областях проведено перевірку виконання повноважень податкових органів за дотриманням законодавства щодо надходження та розподілу податку на додану вартість, нарахованого переробними підприємствами Житомирської області від здійснення операцій з постачання власної продукції, виготовленої з поставлених молока або м"яса в живій вазі сільськогосподарськими товаровиробниками, за результатами якої складено акт №30-10/04-54 від 16.09.2014 року (а.с.81-82).

В акті перевірки зазначено, що за даними ГУ ДКСУ у Житомирській області по ТОВ "Житомирський м'ясокомбінат" встановлено, що останнім проведено перерахування суми ПДВ на спеціальний рахунок переробного підприємства для виплати компенсації після 15 числа місяця наступного за звітним (податковим) періодом, а саме: 16.01.2013 року в сумі 119,9 тис. грн., 16.10.2013 року в сумі 134,1 тис. грн., 16.12.2013 року в сумі 0,7 тис. грн. всього на суму 254,7 тис. грн.

У зв'язку з отриманням вищевказаної податкової інформації від Рахункової палати України щодо порушення термів сплати ТОВ "Житомирський м'ясокомбінат" грошових коштів на спеціальні рахунки переробних підприємств, Житомирською ОДПІ ГУ Міндоходів в Житомирській області відповідно до ст. 16, пп. 20.1.2 п.20.1 статті 20, ст.72, п.73.3 ст.73. пп.75.1.2 п. 75.1. ст. 75 ст.78 Податкового кодексу України направлено позивачу обов"язковий письмовий запит від 18.12.2014р. № 44530/22-04 щодо надання пояснення та їх документального підтвердження про перерахування коштів на спеціальні рахунки переробних підприємств, відкриті в органах державної казначейської служби та виплату компенсації сільськогосподарським підприємствам за період січень, жовтень, листопад, грудень 2013 року та надати завірені належним чином копії документів (а.с.40).

ТОВ «Житомирський м"ясокомбінат» листом від 26.12.2014 року за вих. №988 надало відповідь на вищевказаний запит податкового органу та завірені копії документів, що підтверджують факт перерахування грошових коштів на спеціальний рахунок №7051 в ГУДКСУ в Житомирській області для виплати компенсації (а.с.41-43).

Судом встановлено, що контролюючим органом винесено наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Житомирський м'ясокомбінат" від 24.12.2014 року №2895 у зв"язку з наданням не в повному обсязі документального підтвердження на обов"язковий письмовий запит Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області від 18.12.2014р. № 44530/22-04. Вказаний наказ надіслано позивачу разом з письмовим повідомленням із зазначенням дати початку проведення перевірки з 24.12.2014 року протягом 2 робочих днів (а.с.19-20).

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.75.1.2 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 ПК України, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.

Як зазначено у пункті 79.1 вказаної вище статті, документальна невиїзна перевірка здійснюється, зокрема, у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

У підпункті 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПКУ передбачено, що перевірка здійснюється за наявності такої обставини: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, з наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями платника податків, які він надає протягом 10 робочих днів.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Слід звернути увагу на те, що до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК пізніше були внесені зміни. Його нинішня редакція свідчить, що перевірка може проводитись, зокрема, у випадку, якщо платник податків не надасть протягом 10 робочих днів пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства. Тобто зміни були направлені на гарантування дотримання прав платників податків, звуження підстав для проведення перевірки, усунення можливості зловживання правом на перевірку.

Як встановлено вище, підприємством на запит контролюючого органу від 18.12.2014 року надано відповідь в межах встановленого 10 денного строку, а саме: 26.12.2014 року.

При цьому, контролюючим органом наказ про проведення спірної перевірки винесено 24.12.2014 року, тобто з порушенням строків передбачених пп.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

А сама документальна позапланова невиїзна перевірка проводилась 24.12.2014 року по 25.12.2014 року, тобто, ще до моменту отримання документів від позивача (а.с.22).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у податкового органу були відсутні правові підстави для призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Житомирський м'ясокомбінат".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 року по справі №21-425а14.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 24.12.2014 року №2895 Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ "Житомирський м'ясокомбінат" з питань своєчасності сплати грошових коштів на спеціальні рахунки переробних підприємств, відкритих в органах державної казначейської служби за січень, жовтень, листопад, грудень 2013 року за результатами якої складено акт №8973/2201/32122069 від 31.12.2014 року (а.с.21-33).

В акті перевірки зазначено наступні порушення:

- п. 10 п.13 підр. 2 розд. ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, ТОВ "Житомирський м'ясокомбінат" порушено терміни перерахування бюджетних котів на спеціальний рахунок з ПДВ на загальну суму 254717,7 грн. в тому числі по періодам січень 2013 року - 119920,0 грн., жовтень 2013 року - 134069,02 грн., грудень 2013 року - 728,73 грн.

На підставі вказаного акту контролюючим органом винесено податкове повідомлення рішення форми "Р" від 21.01.2015 р. №, у зв"язку із чим позивачу збільшено суму грошового зобов"язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 254718 грн., в тому числі за штрафними санкціями 254718 грн. (а.с.38).

Судом встановлено, що позивач являється переробним підприємством, яке відповідно до п. п. 3 п. 1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України веде окремий облік операцій з постачання власної виробленої продукції (молока, молочної сировини, молочних продуктів, м'яса, м'ясопродуктів, іншої продукції переробки тварин (шкур, субпродуктів, м'ясо-кісткового борошна), виготовленої з поставлених молока або м'яса в живій вазі сільськогосподарськими товаровиробниками, і з постачання інших товарів/послуг, у тому числі продукції, виготовленої із сировини, визначеної у підпункті 1 цього пункту, та складає податкову декларацію з податку на додану вартість і податкову декларацію з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції.

Відповідно до п.п.6 п. 1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, переробне підприємство позитивну різницю між сумою податкових зобов'язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, визначену у податковій декларації з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції, сплачує до спеціального фонду Державного бюджету України та на спеціальний рахунок, відкритий ним в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п.п. 10 п. 1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України «Перерахування суми податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробного підприємства для виплати компенсації здійснюється переробним підприємством до 15 числа місяця, наступного за звітним (податковим) періодом, до спеціального фонду Державного бюджету України - у строки, встановлені пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України".

Для підтвердження перерахування сум податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробне підприємство разом з податковою декларацією з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції надає реєстр платіжних доручень про фактично зараховані на такий спеціальний рахунок кошти за звітний (податковий) період і виписку територіального органу Державного казначейства з такого рахунка.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ "Житомирський м'ясокомбінат" порушено терміни перерахування бюджетних коштів на спеціальний рахунок з ПДВ на загальну суму 254717,7 грн. в тому числі, по періодам січень 2013 року - 119920,00 грн., жовтень 2013 року - 134069,02 грн., грудень 2013 року - 728,73 грн.

При цьому встановлено, що в акті невірно зазначені суми перерахованих коштів і, як наслідок, невірно визначені суми грошового зобов"язання в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні.

Так, в акті зазначено, що позивачем порушено терміни перерахування бюджетних коштів на спецрахунок в жовтні 2013 року на суму 134069,02 грн., тоді як згідно платіжного доручення №19277 від 16.10.2013 року сума платежу складає 133164,00 грн. (а.с.50).

Щодо суми в розмірі 728,73 грн., то вона була сплачена позивачем ТОВ СГП "Імені Воловікова" 19.12.2013 року №1614 (а.с.54) як компенсація сільськогосподарським товаровиробникам за м"ясо в живій вазі і не є перерахуванням бюджетних коштів на спецрахунок з податку на додану вартість.

В судовому засіданні представник відповідача погодився, що в акті перевірки невірно зазначені суми.

Аналогічно неправильні суми зазначені в акті №30-10/04-54о від 16.09.2014 року перевірки ТУ Рахункової палати (а.с.81-82), а посадові особи податкового органу, не маючи первинних документів, необхідних для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, вказали в своєму акті від 31.12.2014 року такі ж суми.

Суд звертає увагу на те, що спірне рішення винесено на підставі порушення п. 13 підр. 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, який не регламентує строків перерахування бюджетних коштів на спеціальний рахунок, а відтак застосування штрафних санкцій за таке порушення є безпідставним.

Щодо форми податкового повідомлення - рішення від 21.01.2015 р. №, то суд зазначає наступне.

Згідно положень абзацу 1 п. 58.1. ст. 58 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент складення оспорюваного податкового повідомлення-рішення, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст. 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення. Порядок оформлення та надсилання податкових повідомлень-рішень регламентується Наказом Міністерства фінансів України № 1236 від 28.11.2012 року «Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків».

Згідно абзацу 11 п. 2.2. розділу II Положення у випадку нарахування грошового зобов'язання за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, відповідний структурний підрозділ органу державної податкового служби за формою згідно додатку 10.

Згідно п. п. 54.3.3. п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошового зобов'язання якщо згідно з податковим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум штрафних (фінансових) санкцій є контролюючий орган.

З аналізу зазначених норм права встановлено, що у випадку наявності підстав для нарахування штрафних санкцій за порушення термінів перерахування податку на додану вартість на спеціальний рахунок податкове повідомлення-рішення повинно бути оформлене за формою «С», визначеною Додатком 10 до Наказу Міністерства фінансів України № 1236 від 28.11.2012 р., а не за формою «Р» згідно з додатком 2, як це зроблено відповідачем.

Отже, форма податкового повідомлення-рішення, використана відповідачем, не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що аналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, установлені умови та порядок прийняття органами контролю рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу для проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пп.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 27.01.2015 року по справі №21-425а14.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення, як наслідок проведення перевірки без правових на те підстав, форми "Р" від 21.01.2015 р. № є неправомірним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і задовольняє позов підприємства в повному обсязі.

Керуючись статтями 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо призначення та проведення позапланової невиїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський м'ясокомбінат" з питань своєчасності сплати грошових коштів на спеціальні рахунки переробних підприємств, відкритих в органах державної казначейської служби в період січень 2013 року, жовтень 2013 року, листопад 2013 року, грудень 2013 року, проведеної з 24.12.2014 року по 26.12.2014 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 21.01.2015 р. №.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 25 травня 2015 р.