Справа № 2-а-1873/11
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-1873/11

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Нікітіна Ю.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області на постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області про перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся з адміністративним позовом до УПФУ в Миколаївському районі Миколаївської області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 25.06.2009 року у розмірі відповідно 6 мінімальних пенсій за віком.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи захворювання, пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи і отримує державну пенсію. Однак розміри пенсії, що йому виплачується, не відповідає розмірам, встановленим нормами ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що позивач отримує пенсію відповідно до діючого законодавства.

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано УПФУ в Миколаївському районі здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 з 25.06.2009 року по 21.07.2011 року недоплачену пенсію, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду ІІІ групи інвалідності, пов'язаної з Чорнобильською катастрофою, - у розмірі, не нижчому шести мінімальних пенсій за віком.

Не погодившись з таким рішення УПФУ в Миколаївському районі Миколаївської області звернулось з апеляційною скаргою на вказану постанову. Апелянт просить скасувати постанову від 25.08.2011 року вказуючи на її неправомірність.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданого Миколаївською облдержадміністрацією 25 червня 2009 року.

16.06.2009 року після повторного огляду позивачеві призначено третю групу інвалідності безстроково та встановлено, що його захворювання пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, про що свідчить довідка МСЕК серії МСБ-09 № 055226.

Згідно листа УПФУ в Миколаївському районі Миколаївської області № 115-Щ від 19.07.2011 року ОСОБА_3 призначено пенсію у розмірі фактичних збитків на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до внесених змін Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в сумі 1115 грн. 87 коп.

Вважаючи, що розмір пенсії, яка виплачується, не відповідає розмірам встановленим нормами ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ОСОБА_3 звернувся з позовом до УПФУ в Миколаївському районі Миколаївської області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 25.06.2009 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатись за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Частиною 4 статті 54 вказаного Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що нарахування пенсії позивачеві за цей період на підставі постанов Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 рок є неправомірним, оскільки вказані постанови є підзаконними нормативно-правовими актами, їх норми щодо регулювання розмірів основної та додаткової пенсії особам, які мають ІІІ групу інвалідності, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи, суперечать вимогам ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому на підставі ст. 8 КАС України застосуванню не підлягають.

За таких обставин існують правові підстави для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок ОСОБА_3 основної пенсії як інваліду ІІІ групи захворювання, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, базою для розрахунку мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат, є прожитковий мінімум. Таким чином, величиною мінімальної пенсії за віком, від якої має бути фактично вирахувано нижчу межу пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою по ІІІ групі інвалідності (6 мінімальних пенсій за віком).

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький