Справа № 806/1360/15
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Житомир справа № 806/1360/15

категорія 5.2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Галайба І.Б.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Подибайло В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Мрія-2000" до Житомирської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару і картки відмови

встановив:

6 квітня 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "Мрія-2000" (далі - ПП "Мрія-2000") із позовом до Житомирської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення Житомирської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 1 квітня 2015 року №101060000/2015/300053/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України від 1 квітня 2015 року №101060000/2015/00075.

У позовній заяві ПП "Мрія-2000" вказало, що ним було заявлено до митного оформлення товар (комп'ютерні комплектуючі в асортименті), отриманий від «Beijing Edifier Electronic Trade Co.LTD» (Гонконг, Китай), за контрактом від 3 лютого 2014 року та подано до Житомирської митниці ДФС електронну митну декларацію №101060000/2015/004050. Митна вартість вказаного товару була визначена позивачем за ціною контракту від 3 лютого 2014 року №НК 01719, однак митним органом було прийняте рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови у митному оформленні товару. Просить визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці ДФС від 1 квітня 2015 року №101060000/2015/300053/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України від 1 квітня 2015 року №101060000/2015/00075.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі, пояснив, що Житомирською митницею ДФС при митному оформленні партії товару безпідставно визначено митну вартість за резервним методом. Відповідачем не зазначено: обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, наявну у відповідача інформацію, у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, що заявлена декларантом, вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів. У митного органу були в наявності всі документи, необхідні для визначення митної вартості за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються, а тому твердження відповідача з приводу недостатності та неналежності таких документів є необґрунтованими.

Представник Житомирської митниці ДФС проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила у задоволенні позову відмовити. Надала письмові заперечення на позов (а.с.52-57), за змістом яких вважає оскаржувані рішення та картку відмови такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. Пояснила, що митницею обґрунтовано використаний резервний метод визначення митної вартості товарів, зважаючи на надання на її підтвердження декларантом документів, що містять розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: в рахунку-фактурі EDMU15030 від 9 лютого 2015 року зазначено, що оплата товару буде відбуватись за домовленістю сторін, хоча у контракті №НК 01719 від 3 лютого 2014 року зазначено, що оплата може здійснюватись як 100% так і частково, додаткові угоди відсутні щодо домовленості про оплату товару) та у зв'язку із спрацюванням критерію ризику АСАУР 106-2 щодо необхідності перевірки митної вартості товару, так як митна вартість схожих товарів за ціною базою була вищою. Викладені обставини і стали підставою для витребування додаткових документів від декларанта. Вказана вимога надіслана декларанту електронним повідомленням (а.с.59-61), який у електронному повідомленні від 1 квітня 2015 року заявив про відмову від подання додаткових документів, чим відмовився від свого права надання додаткових документів протягом десятиденного терміну, який передбачений частиною 3 статті 53 Митного кодексу України. У результаті проведеної процедури консультацій з декларантом рівень митної вартості, комп'ютерних комплектуючих в асортименті, вказаного обладнання було скориговано. Оскільки методи 2а та 2б не могли бути застосовані через відсутність цінової інформації на ідентичні та подібні товари, а методи 2в та 2г - через відсутність основи для відіймання (додавання) вартості, відомості про яку має декларант, митну вартість було визначено за резервним методом та раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях митної декларації №100260002/2015/169431 від 28 січня 2015 року.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 3 лютого 2014 року між «Beijing Edifier Electronic Trade Co.LTD» (Гонконг, Китай) (Продавець) та ПП "Мрія-2000" (Покупець) укладено контракт №НК 01719 та 2 лютого 2015 року додаткову угоду 1. Згідно даного контракту продавець зобов'язаний відвантажити товар і передати право власності покупцю. У свою чергу, покупець зобов'язаний сплатити і прийняти товар на умовах даного контракту (а.с.22-25).

Відповідно до підпункту 1.2 пункту 1 контракту під товаром мається на увазі: обладнання для заняття спортом, комп'ютерна та офісна техніка, інше обладнання, а також аксесуари, комплектуючі та приладдя до вказаного обладнання в асортименті, у номенклатурі, кількості, за цінами і в терміни, указані в інвойсі (рахунку постачальника), що є невід'ємною частиною цього контракту (а.с.22).

Відповідно до підпункту 2.2. пункту 2 контракту ціни встановлюються згідно Інкотермс 2010 (а.с.22).

У пункті 4.1 пункту 4 контракту зазначено про те, що загальна сума контракту складається з вартості товару, що поставляється за цим контрактом, зазначеній у відповідних інвойсах (а.с.22-23).

Згідно з підпунктом 4.2 пункту 4 контракту оплата за товар може виконуватись і як 100% передплата, і як часткова передплата, і як оплата після отримання товару (а.с.23).

Позивач 1 квітня 2015 року розмитнював товар отриманий за контрактом від 3 лютого 2014 року №НК 01719.

1 квітня 2015 року Житомирська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №101060000/2015/300053/2 (а.с.14), відповідно до якого митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення, містять розбіжності, а саме: (в рахунку-фактури EDMU15030 від 9 лютого 2015 року зазначено, що оплата товару буде відбуватися за домовленістю сторін, хоча у контракті №НК 01719 від 3 лютого 2014 року зазначено, що оплата може здійснюватись як 100% так і частково, додаткові угоди відсутні щодо домовленості про оплату) та відповідно до вимог профілю ризику АСАУР Вам необхідно надати додаткові документи згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. За інформацією, яка наявна у митного органу, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - у зв'язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Проведено процедуру консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації з декларантом митну вартість ввезеного товару скориговано. Встановлено, що митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях митної декларації №100260002/2015/169431 від 28 січня 2015 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (а.с.14).

1 квітня 2015 року відповідачем виготовлено картку відмови №101060000/2015/00075 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару №1 не підтверджена документально, на письмову вимогу органу доходів і зборів на надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, чим порушено вимоги статей 52, 53 Митного кодексу України. У зв'язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару №101060000/2015/300053/2 від 1 квітня 2015 року дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, а крім того, це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги статті 266, 289, 293 Митного кодексу України і статті 57 Податкового кодексу України (а.с.15-16).

Позивачем у підтвердження правильності визначення митної вартості товару за першим методом до суду надано: СМR №1602 від 30 березня 2015 року (а.с.19), коносамент №CLKUILK 1500054 від 23 лютого 2015 року (а.с.20), рахунок-фактуру (інвойс) EDMU15030 від 9 лютого 2015 року (а.с.21), контракт від 3 лютого 2014 року та додаткову угоду 1 від 2 лютого 2015 року (а.с.22-25), декларація походження товару (а.с.26), копія митної декларації від 31 березня 2015 року №101060000/2015/0004050 (а.с.27-29), пакувальний лист (а.с. 51).

Подані позивачем документи підтверджують митну вартість товару та дозволяли митному органу розмитнити товар за основним методом, тобто за ціною договору (контракту).

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року №4495-VI, у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Порядок декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, подання декларантом відомостей для її підтвердження визначено у статтях 52 та 53 Митного кодексу.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом, або скориговану за результатами контролю, здійсненого митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з частиною 1 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частинами 3, 4, 5, 6, 7, 8 статті 57 Митного кодексу України встановлено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що митниця має повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності визначення митної вартості товару, однак зазначає, що такі повноваження мають бути реалізовані лише за наявності обґрунтованих підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Позивачем надані до суду копії документів, що подавалися митному органу, що підтверджують митну вартість товару.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що документи, які були подані митному органу дозволяли здійснити розмитнення товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту), при цьому суд зауважує, що коригування відбулося лише на частину товару, митна вартість решти товарів, які завозилися за тими ж документами не коригувалася, та сумнівів у митного органу не викликала, підтвердженням чого є первісна митна декларація (а.с. 27-29) та митна декларація за якою товар випущений в обіг (а.с. 30-32).

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано беззаперечних доказів правомірності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 1 квітня 2015 року №101060000/2015/300053/2 і картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України від 1 квітня 2015 року №10160000/2015/00075.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Мрія-2000" 255 грн 78 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 26 травня 2015 р.