Справа № 813/1894/15
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року № 813/1894/15

об 12 год., 16 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістр - Інвест», представник - не прибув.
до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області, представник - Петришин Р.Є.
про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення - рішення № від 12.02.2015 року

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Магістр-Інвест» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.02.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами перевірки позивача відповідачем прийняте спірне податкове повідомлення-рішення. Позивач не погоджується із висновками відповідача за результатами проведеної перевірки позивача, оскільки на момент проведення такої та на момент прийняття спірного рішення позивач був зареєстрований за адресою, яка не є в територіальній юрисдикції відповідача. Відповідно у відповідача не було правових підстав для проведення перевірки та прийняття спірного рішення.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, що на момент перевірки позивач перебував за юридичною адресою на яку поширюється юрисдикція відповідача. Відповідно спірне рішення є правомірним і не підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, надав суду додаткові пояснення, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

23.12.2014 року ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області проведено камеральну електронну перевірку даних, щодо неподання (не своєчасного) подання податкової звітності позивачем. За результатами проведеної перевірки складено акт № 493/343/1503/33169149.

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п.п. 49.18.2 та п.п. 49.18.3. п. 49.18 ст. 49 розділу ІІ ПК України.

12.02.2015 року ДПІ у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким згідно п. 54.3. ст. 54, п. 120.1. ст. 120 ПК України, на підставі акта перевірки № 493/343/1503/33169149 від 23.12.2014 року, без встановленого порушення позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на прибуток приватних підприємств в сумі 850,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України із змінами і доповненнями, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно п.п. 49.18.2. п. 49.18. ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим же Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

Згідно п.п. 49.18.3. п. 49.18. ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим же Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом враховуються обґрунтування позовних вимог позивача, оскільки контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених ПК України.

В матеріалах справи є виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 17.11.2014 року, згідно якої місцезнаходження позивача Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грушевського, 78А.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Згідно п.п. 168.4.6. п. 164.4. ст. 168 ПК України, контроль за правильністю та своєчасністю сплати податку здійснює контролюючий орган за місцезнаходженням юридичної особи або її відокремленого підрозділу

Відповідачем не спростовано відомості в Єдиному державному реєстрі про місце знаходження позивача на час прийняття спірного рішення, а відтак не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність прийняття такого виходячи з фактичного перебування позивача не за юрисдикцією відповідача.

З цих же підстав судом не враховуються заперечення відповідача. Інші обставини вказані позивачем та представником відповідача судом також не враховуються, оскільки по суті не спростовують вказаних вище висновків суду.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що відповідачем зроблено не було.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги позивача до відповідача про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення підлягають задоволенню повністю.

Суд присуджує з Державного бюджету України, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, всі здійснені стороною, яка не є суб'єктом владних повноважень, та документально підтверджені судові витрати, на користь якої ухвалене судове рішення.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області № від 12.02.2015 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістр - Інвест» (, вул. Грушевського, 78-а, м. Ужгород) 183,00 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Гавдик З.В.