Справа № 816/1061/15-а
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року 15:41м. ПолтаваСправа № 816/1061/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача - Дудника В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2015 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_5 (надалі також - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України (надалі також - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 27 лютого 2015 року № 806000009/2015/000017/1 і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №806010001/2015/00044.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на неправомірність відмови митного органу у митному оформленні товару та коригування митної вартості товару за резервним методом, оскільки декларантом подано документи, які чітко ідентифікували товар, містили об'єктивні та достовірні дані, які піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити їх в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та додаткових поясненнях (а.с.4-11, 170-172, 189-191).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свою позицію правомірністю відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів від 27.02.2015, яким правомірно, із застосуванням положень статті 64 Митного кодексу України, визначено митну вартість товару, яка ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товару, ввезеного на підставі митної декларації № 100250002/2015/53368 від 06.02.2015, оскільки позивачем заявлені неповні відомості про митну вартість товару та надані документи містять розбіжності (згідно із контрактом № ZU-1 від 19.11.2014 включено вартість тари та пакування, проте документи на підтвердження даної складової не надано; не надано договір на перевезення та документи на підтвердження страхування; у додатково доданому висновку ДП "Укрпрозовнішекспертиза" № 550 від 25.02.2015 зазначене найменування товару суперечить найменуванню товару, зазначеному у висновку лабораторії № 160 від 17.02.2015).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

19.11.2014 між позивачем та "Hangzhou Jinyi Silk Co,LTD" укладено контракт № ZU-1, відповідно до якого, з урахуванням додаткової угоди від 15.12.2014, "Hangzhou Jinyi Silk Co,LTD" здійснює поставку товару, а ФОП ОСОБА_5 приймає товар на умовах FOB Нингбо в асортименті, кількості та якості, за ціною, що визначені у специфікаціях (а.с.110-116).

Відповідно до специфікації № 1 поставці підлягали тканини у кількості 49849 погонних метрів на загальну суму 48390,92 доларів США (а.с.112).

Позивачем, з метою здійснення митного контролю та оформлення товару - тканини в асортименті в кількості 49849 погонних метрів на загальну суму 48390,92 доларів США до Полтавської митниці подано митну декларацію від № 806010001/2015/001470 (а.с.20-23).

Митна вартість товару заявлена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору (графа 43 митної декларації).

Рішенням від 27.02.2015 № 806000009/2015/000017/1 (а.с.89-91) митну вартість імпортованих товарів (поліестрова тканина з полівінілхлоридним покриттям) скориговано із застосуванням резервного методу, використавши при цьому як основу для розрахунків раніше визначену митну вартість товару, оформленого за митною декларацією № 100250002/2015/53368 від 06.02.2015.

Карткою відмови № 806010001/2015/00044 відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів у зв'язку з порушенням приписів статей 52,58,64 Митного кодексу України в частині заявлення митної вартості товару (а.с.14-15).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням та карткою відмови, позивач оскаржив їх до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів № 806000009/2015/000017/1 від 27.02.2015 обґрунтоване тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару - виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість товару, а саме згідно із контрактом № ZU-1 від 19.11.2014 включено вартість тари та пакування, проте документи на підтвердження даної складової не надано; не надано договір на перевезення та документи на підтвердження страхування; у додатково доданому висновку ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 550 від 25.02.2015 зазначене найменування товару суперечить найменуванню товару, зазначеному у висновку лабораторії № 160 від 17.02.2015.

Надаючи оцінку доводам митного органу, покладеним в основу спірного рішення, суд враховує наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13 березня 2012 року.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 5 статті 52 Митного кодексу України декларація митної вартості подається у разі: 1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Як встановлено судом, позивачем під час митного оформлення товару (№1-поліестрова тканина з поліуретановим покриттям, № 2- поліестрова тканина з полівінілхлоридним покриттям) ввезеного на територію України згідно з контрактом із "Hangzhou Jinyi Silk Co,LTD" (Китай) від 22.10.2008, заявлено митну вартість товару за основним методом, що відображено у ВМД № 806010001/2015/001470 від 17.02.2015 (а.с.20-23).

У зв'язку з понесеними витратами на транспортування товару з Нингбо (Китай) до Одеси та страхування їх вартість включено до складу митної вартості товару та подано декларацію митної вартості (а.с.37-39), згідно з якою митна вартість товару № 1 становить 16112,30 доларів США (269541,50 грн) при ціні за контрактом - 15229,42 доларів США, товару № 2 - 33161,50 доларів США (641344,17 грн) - при ціні за контрактом - 33161,50 доларів США.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 21 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об'єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Згідно із частиною 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з графою 44 митної декларації від 17.02.2015 на підтвердження митної вартості товару позивачем додано: картку обліку від 26.11.2014; акти про проведення митного обліку від 02.02.2015; товарно-транспортні накладні від 02.02.2015; коносаменти від 30.12.2014; некласифікований комерційний документ від 19.11.2014 (цінова пропозиція), платіжні доручення від 25.11.2014, 10.12.2014; довідку про транспортні витрати; контракт та додаткові угоди до нього; специфікацію; договір про надання послуг митного брокеру, відмітки про позитивні результати санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю; екологічні декларації; лист щодо помилки в інвойсі, лист щодо опису товару; копії митної декларації країни відправлення (а.с. 92-127, 24-75), що також не спростовувалось сторонами.

При дослідженні змісту наданих документів, судом встановлено, що пунктом 3 контракту ZU-1 (з урахуванням додаткової угоди від 15.12.2014) передбачено, що ціни на товар визначаються у доларах США та включають у себе вартість тари; упаковки та маркування, транспортування товару до Нингбо, разом з тим в інвойсі (а.с.104-107), пакувальному листі (а.с.108-109), ціновій пропозиції (а.с.99-100) та в інших наданих документах відсутні посилання на включення до вартості товару витрат на перевезення до Нингбо та вартості тари, пакування, маркування, а зазначено найменування товару, кількість, вартість тощо.

Пунктом 2.1 визначено, що товар поставляється на умовах FOB Нингбо.

На підтвердження понесених витрат на транспортування товару з Нингбо (Китай) до Одеси та страхування декларантом подано до митного органу лише довідку про транспортні витрати, видану "Yiwu Honghao import&export co., LTD", згідно з якою сума витрат на транспортування товару з Нингбо (Китай) до Одеси за коносаментами ZIMUNGВ9051233 та ZIMUNGВ9051232 становить 8989,35 доларів США (фрахт), 210,65 доларів США (страхування) (а.с.160-161).

Судом з'ясовано та не спростовано представниками сторін, що жодних інших доказів на підтвердження понесених витрат на транспортування та страхування позивачем до митного органу під час декларування товару не надано.

Крім того, суми, зазначені у довідці про транспортні витрати не співпадають із даними, внесеними позивачем до декларації митної вартості, що унеможливило перевірити всі числові складові митної вартості товару.

Частинами 3, 4 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

На підставі вказаної норми, у зв'язку з неможливістю визначити з наданих декларантом документів числові значення складових митної вартості товарів, митним органом запропоновано протягом 10 днів надати виписку з бухгалтерської документації, каталоги специфікацій, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, що підтверджується скриншотом електронного листування (а.с.165).

Судом з'ясовано та не заперечувалося сторонами, що позивачем додатково додано лише лист отримувача вантажу з додатками (а.с.166), та висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 550 від 25.02.2015 (а.с.40).

Разом з тим, надані документи не містили інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної декларації. Крім того, зазначене найменування товару у висновку ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 550 від 25.02.2015 суперечить найменуванню товару, зазначеному у висновку лабораторії № 160 від 17.02.2015.

Щодо наданої до митного органу довідки про транспортні витрати, виданої "Yiwu Honghao import&export co., LTD", згідно з якою сума витрат на транспортування товару з Нингбо (Китай) до Одеси за коносаментами ZIMUNGВ9051233 та ZIMUNGВ9051232 становить 8989,35 доларів США (фрахт), 210,65 доларів США (страхування) , в якій від руки накреслена таблиця із розмежуванням інвойса та витрат на транспортування та страхування (а.с.167), представники позивача в судовому засіданні зауважували, що в даній довідці зазначено загальну суму витрат понесених на транспортування та страхування за трьома контрактами, в тому числі за контрактом № ZU-1 від 19.11.2014, а потім, позивачем вже самостійно розмежовано витрати на транспортування (фрахт) та страхування по контрактам.

Судом встановлено та не спростовано представниками сторін, що до вказаної довідки з накресленою позивачем таблицею жодні додаткові пояснення та підтверджуючі документи станом на момент подання митної декларації та проведених консультацій - не надавалися.

Крім того, для того щоб встановити вартість товару заявлену декларантом у митній декларації в яку включено позивачем і вартість транспортування (фрахту) і вартість страхування, крім документів, які подав декларант необхідно документи, які підтверджують повну вартість товару, який був застрахований, відфрахтований разом із товаром, який позивач подав до розмитнення, також і документи, які вказують вартість такого товару. Вказаних документів до митної декларації позивачем надано не було, що не заперечується сторонами.

В силу положень частин 1 - 3 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 статті 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Беручи до уваги викладене, зважаючи на те, що у документах позивача були відсутні усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, тобто заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, і з додатково наданих на письмову вимогу митного органу документів також неможливо виокремити числові значення складових митної вартості товарів, заявленої декларантом, суд приходить до висновку про наявність у Полтавської митниці ДФС законних підстав для коригування митної вартості товару позивача.

Суд не враховує долучені позивачем до матеріалів справи документи на підтвердження митної вартості, які не надавалися митному органу під час митного оформлення, оскільки правова оцінка спірного рішення може бути здійснена лише виходячи із тих документів, які були предметом розгляду митного органу до моменту прийняття такого рішення.

Відповідно до частини 8 статті 55 Митного кодексу України Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. Таким чином, позивач має право скористатися вказаним правом та надати до митного органу додаткові документи. В такому випадку митний орган зобов'язаний їх розглянути та прийняти рішення. У разі не згоди з прийнятим рішенням позивач буде мати можливість оскаржити його до суду із посиланням на документи, які ним були додані додатково для митного органу.

Згідно частини 1, 2 статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідачем обґрунтовано у рішенні про коригування митної вартості неможливість використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, відсутністю необхідних даних для проведення розрахунків, у зв'язку з чим застосовано 6 (резервний) метод, за яким митну вартість визначено на підставі раніше визнаної митної вартості згідно МД № 100250002/2015/53368 від 06.02.2015, занесеної до інформаційної бази митного органу (а.с.173-177).

Доводи позивача про те, що відповідачем не наведено достатніх обґрунтувань неможливості послідовного застосування інших методів визначення митної вартості суд оцінює критично, оскільки, враховуючи положення Митного кодексу України, які регламентують порядок використання інших методів, відсутність необхідних даних для проведення розрахунків є достатньою підставою для неможливості застосування того чи іншого методу. Крім того позивачем у свою чергу не доведено суду можливість застосування митним органом іншого методу.

З огляду на викладене, відповідач під час розрахунку митної вартості товарів позивача на підставі статті 64 Митного кодексу України з урахуванням раніше визнаної митної вартості діяв згідно вимог чинного законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи підтверджено правомірність та обґрунтованість рішення про коригування митної вартості товарів 27.02.2015 № 806000009/2015/000017/1.

Відповідно до частини 11 статті 264 Митного кодексу України орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Частиною дванадцятою статті 264 Митного кодексу України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Судом встановлено, що картка відмови № 806010001/2015/00044 у митному оформленні товару прийнята у зв'язку порушенням позивачем вимог статей 52, 58, 64 Митного кодексу України в частині заявлення митної вартості товару, що підтверджено в ході розгляду справи, а тому підстави для її скасування відсутні.

З огляду на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено 487,20 грн, таким чином, позивач має сплатити 90% недоплаченої суми пропорційно відхиленої суми вимог, що становить 4384,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконним та скасування рішення - відмовити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 (зворотній бік інтегрованої картки платника податків НОМЕР_1), місцезнаходження: АДРЕСА_1, 39600 до Державного бюджету України (на розрахунковий рахунок: 4002, отримувач коштів: УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, 22030001; Банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області, МФО: 831019; Код ; Код класифікації доходів бюджету: 22030001; Призначення платежу: судовий збір, за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, Полтавський окружний адміністративний суд, ) судовий збір у розмірі 4384,80 грн (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривень 80 коп.).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 26 травня 2015 року.

Суддя І.Г. Ясиновський