Справа № 308/5237/15-а
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5237/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2015 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Струтинська Н.Ю.

з участю представника позивача Балог О.Ю.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород справу за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_2 про примусове видворення,

В С Т А Н О В И В:

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управляння Державної прикордонної служби України звернувся в суд з адміністративним позовом до громадянина Сирії ОСОБА_2 про примусове видворення. Посилається на те, що 04.05.2015 р. відповідач був затриманий спільною групою офіцерів ПОРВ ВРС «Ужгород» та співробітниками СБУ та ДІМ УМВС України на ділянці відділу прикордонної служби «Ужгород» при спробі незаконного перетинання кордону з України у Словацьку Республіку на околиці м. Ужгород. На момент затримання документів, що посвідчують особу не мав. 05.05.2015 р. начальником Чопського прикордонного загону було прийнято рішення про примусове повернення ОСОБА_2 за межі України та роз'яснено йому, що він зобов'язаний покинути територію України в термін до 07.05.2015 р. Однак, відповідач територію України не покинув через відсутністю у нього документів, що дають право на перетин державного кордону як України, так і інших країни та достатніх коштів. Просить суд на підставі п. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусово видворити відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що 04.05.2015 р. його було затримано в м. Ужгород. До затримання він два роки проживав у м. Суми. Не бажає повертатися у Сирію, так як там йде війна. Має намір поїхати у м. Одесу та звернутися із відповідною заявою про надання йому статусу біженця.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази суд проходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (ст. 3 Конституції України).

Судом встановлено, що 04.05.2015 р. відповідача - громадянина Сирії ОСОБА_2 було затримано спільною групою офіцерів ПОРВ ВРС «Ужгород» та співробітниками СБУ та ДІМ УМВС України на ділянці відділу прикордонної служби «Ужгород» при спробі незаконного перетинання кордону з України у Словацьку Республіку на околиці м. Ужгород в складі групи осіб без документів що посвідчують особу.

05.05.2015 р. начальником Чопського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянина Сирії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, із зобов'язанням його покинути територію України до 07.05.2015 р.

У встановлений строк відповідач територію України не покинув.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України від 22.09.2011 р. № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно ч. 8 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» положення цієї статті не застосовуються до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», а ст. 3 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» містить пряму заборону вислання або примусового повернення біженця чи особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, до країни, з якої вони прибули та де їх життю або свободі загрожує небезпека.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового та тимчасового захисту» біженець чи особа, яка потребує додаткового захисту або якій надано тимчасовий захист, не може бути вислана або примусово повернута до країни, де їх життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, а також з інших причин, що визнаються міжнародними договорами чи міжнародними організаціями, учасниками яких є Україна, як такі, що не можуть бути повернуті до країн походження.

В судовому засіданні відповідач повідомив, що має намір звернутися із відповідною заявою про надання йому статуту біженця.

У відповідності до роз'яснень, що містяться в пункті 26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженців та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення та примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, повезених із перебуванням іноземців та особи без громадянства в Україні» № 1 від 25.06.2009 р., примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового та тимчасового захисту».

Враховуючи, що на момент розгляду справи залишається не вирішеним питання щодо звернення відповідача із заявою про надання йому статуту біженця, і беручи до уваги те, що до вирішення питання про надання або відмову в наданні статусу біженця відповідач не може бути примусово видворений, суд вважає, що адміністративний позов є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 160-163, 183-5 КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 3 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_2 про примусове видворення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Головуюча Сарай А.І.