Справа № 804/3108/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 р. Справа № 804/3108/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріКанівець К.В.
за участю:
представників позивача представника відповідача Піскової А.В., Сущенко Н.В. Постольник О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРІНГ" до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕРІНГ" (далі-ТОВ «БЕРІНГ», підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі-Лівобережна ОДПІ, податковий орган, відповідач), у якому просить:

визнати протиправними дії Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у вигляді коригування податкових зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Берінг" у квітні 2014 року на суму 14 154, 87 грн., у травні 2014 року на суму 63 843, 69 грн. та податкового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю "Берінг" у квітні 2014 року у квітні 2014 року на суму 10 744, 10 грн., у травні 2014 року на суму 45 245, 39 грн.;

зобов'язати Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській вилучити із АС «Податковий блок» інформацію внесену на підставі Довідки від 31.07.2014р. №2722/2204/36960280 «Про результати проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРІНГ» щодо документального не підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ «Велар-Д» () за період травень 2014 року, ТОВ «Модум» () за період квітень, травень 2014 року, ТОВ «Феном» (ТОВ «Велстар-Ф» () за період травень 2014 року»;

зобов'язати Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити в АС "Податковий блок" показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРІНГ" за період з 01.04.2014р. по 31.05.2014р. шляхом внесення до АС "Податковий блок" даних, визначених у податковій звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРІНГ" за відповідні періоди.

Представники позивача, позов підтримали і надали пояснення, аналогічні доводам викладеним у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій податкового органу, зазначивши, що не отримував від податкового органу запитів щодо надання документів для проведення зустрічних звірок, довідки про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БЕРІНГ», а про порушення власних прав, позивач дізнався від своїх контрагентів. На думку позивача, податковим органом належним чином не вжиті заходи щоло перевірки відповідності місцезнаходження платника ТОВ «БЕРІНГ» фактичному місцезнаходженню. Позивач вважає висновки, що вважає безпідставним проведення оскаржуваної звірки, висновки якої є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, а проведення коригування в електронній базі даних Системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів ІС "Податковий блок" сум податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ «БЕРІНГ» з податку на додану вартість зп квітень, травень 2014 року на підставі Довідки «Про результати проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «БЕРІНГ» () щодо документального не підтвердження відносин із платниками податків ТОВ «Велар-Д» () за період травень 2014 року, ТОВ «Модум» () за період квітень, травень 2014 р., ТОВ «Феном» (ТОВ «Велстар-Ф» () за період травень 2014 р.» №2722/2204/36960280 від 31.07.2014р. - протиправним та таким, що порушують права позивача, з огляду на те, що суми грошових зобов'язань підприємству не визначались, податкові повідомлення-рішення не виносились.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надавши обгрунтування аналогічні доводам, викладеним у запереченнях на адміністративний позов.

Позиція відповідача аргументована правомірністю дій податкового органу. Так, відповідач зазначив, що у відповідь на направлений Лівобережною ОДПІ запит підприємством було надано не повний перелік первинних документів, у зв'язку з чим податковим органом був винесений наказ на призначення документальної позапланової виїзної перевірки. З метою вручення позивачу зазначеного наказу податковим органом було встановлено, що підприємство за адресою зазначеною в реєстраційних документах не знаходиться, у зв'язку з чим перевірку реалізовано не було. В результаті проведеної звірки відповідачем складено довідку, згідно якої встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість здійснення платником податків - ТОВ «БЕРІНГ» операцій у квітні, травні 2014р. по ланцюгу постачання: ТВО «МОДУМ», ТОВ «ВЕЛАР-Д», ТОВ «ФКНОМ» (ТОВ «ВЕЛАР-Ф») - ТОВ «БЕРІНГ» - покупці. Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Лівобережної ОДПІ у вигляді коригування показників податкової звітності з податку на додану вартість за квітень, травень 2014 року та зобов'язання відновити ці показники, відповідач зауважив, що ТОВ «БЕРІНГ» не надано докази, що такі дії порушують його права, у зв'язку з чим дані позовні вимоги є необгрунтованими. Відповідач також стверджує, що жодних нарахувань або збільшення податкових зобов'язань чи зменшення сами податкового кредиту з податку на додану вартість за карткою особового рахунку ТОВ «БЕРІНГ» на підставі довідки №2722/2204/36960280 від 31.07.2014р. Лівобережною ОДПІ не здійснювалось.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, мотивуючи це наступним.

ТОВ «БЕРІНГ» () зареєстровано як юридична особа Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 19.01.2010р. Підприємство перебуває на податковому обліку у Лівобережній ОДПІ від 20.01.2010р. за №8306, в тому числі і як платник податку на додану вартість (Свідоцтво №100269894 від 13.02.2010р.).

Згідно із Виписки з ЄДРПОУ серії АБ №748111 місцезнаходженням ТОВ «БЕРІНГ» є: 49000, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул. Немировича-Данченка, буд. 26, корп. 2, кв. 25.

07.07.2014р. відповідач звернувся до ТОВ «БЕРІНГ» із запитом за вих. №21944/04-64-15-01-10 щодо надання документів та письмових пояснень, у зв'язку з отриманням Лівобережною ОДПІ податкової інформації щодо виявлення фактів, які свідчать про можливі порушення ТОВ «БЕРІНГ» норм податкового, валютного та іншого законодавства утравні 2014 року по взаємовідносинам з ТОВ «ВЕЛАР-Д» (), ТОВ «ВЕЛСТАР-Ф» (), ТОВ «МОДУМ» ().

У відповідь на даний запит підприємство направило лист із наданням письмових пояснень та супровідним листом (вих. №808/07-1517 від 28.07.2014р.) із первинною документацією.

31.07.2014р. фахівцем Лівобережної ОДПІ проводилась зустрічна звірка ТОВ «БЕРІНГ», за результатми якої відповідачем складено Довідку «Про результати проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «БЕРІНГ» () щодо документального не підтвердження відносин із платниками податків ТОВ «Велар-Д» () за період травень 2014 року, ТОВ «Модум» () за період квітень, травень 2014 р., ТОВ «Феном» (ТОВ «Велстар-Ф» () за період травень 2014 р.» №2722/2204/36960280 від 31.07.2014р. (далі-Довідка).

З матеріалів звірки вбачається, що у зв'язку з ненаданням на запит Лівоберженої ОДПІ підприємством повного пакету документів по взаємовідносинам із ТОВ «ВЕЛАР-Д», ТОВ «ФЕНОМ» (ТОВ «ВЕЛСТАР-Ф»), ТОВ «МОДУМ» та подальшої реалізації придбаного товару у відповідності до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України відповідачем винесено наказ №872 від 31.07.2014р. про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БЕРІНГ».

З метою вручення зазначеного наказу позивачу фахівцями Лівобережної ОДПІ 31.07.2014р. було здійснено вихід за податковою адресою підприємства (49000, м.Дніпропетровськ, вул. Немировича-Данченко, 26, кв. 25). За результатами виїзду встановлено, що за податковою адресою підприємство та посадові особи ТОВ "БЕРІНГ" відсутні, про що складено акт не встановлення місцезнаходження ТОВ «БЕРІНГ» від 31.07.2014р. №2716/2204/36960280. Для встановлення місцезнаходження підприємства до головного оперативного управління Лівобережної ОДПІ направлено запит №135 від 31.07.2014р.

Згідно із Довідкою, зустрічною звіркою ТОВ «БЕРІНГ» не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме - встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій у квітні, травні 2014 року ТОВ «БЕРІНГ» по ланцюгу постачання з: ТОВ «МОДУМ», ТОВ «Велар-Д», ТОВ «Феном» (ТОВ «Велстар-Ф»- ТОВ «БЕРІНГ» - покупці за квітень-травень 2014 року.

За результатами вказаних дій відповідачем було здійснено відповідні коригування бази даних Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів ІС «Податковий блок» відносно ТОВ «БЕРІНГ».

21.01.2015р. ТОВ «БЕРІНГ» звернулось до податкового органу із запитом про надання публічної інформації (вих. № від 21.01.2015р.), у якому позивач зазначив, що із надісланого від ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» листа дізнався про складання Лівобережною ОДПІ довідки №2722/2204/36960280 від 31.07.2014р. та проведення коригування показників податкових зобов'язань підприємства по податку на додану вартість за квітень, травень 2014 року на суму 63 843, 69 грн.

У відповідь на отриманий запит Лівобережна ОДПІ направила лист (вих. №75/10/04-64-22-05 від 28.01.2015р.), підтвердживши факт складання Довідки №2722/2204/36960280 від 31.07.2014р.

Не погодившись із зазначеними діями податкового органу, ТОВ «БЕРІНГ» звернулось до суду із зазначеним позовом.

Згідно п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), платник податків зобов'язаний забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 62.1.3 п. 6.2.1 ст. 62 Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Пунктом 86. 1 ст. 86 Податкового кодексу України передбачено, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Проте відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України - крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України - прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктом 2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", факти здійснення господарських операцій фіксують первинні документи, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до п.2 ст.9 даного закону первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: "назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції".

Контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), а також контроль за поданням платниками податків податкових декларацій розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків, інших платежів, перевірки їх достовірності є одними з основних функцій державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу, районах у містах та об'єднаних державних податкових інспекцій.

Відповідно до п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин, зокрема, у разі якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок на момент існування спірних правовідносин визначений Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1232 (далі - Порядок №1232).

Відповідно до п.п.1-4 Порядку №1232, зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань. З метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

Орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження.

У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Згідно п. 6 Порядку №1232 - у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.

За результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення (п. 7 Порядку №1232).

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

Орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Отже, єдиною підставою для проведення зустрічної звірки платника податків є встановлення під час проведення перевірки іншого платника податків сумнівності стосовно факту здійснення операцій між цими суб'єктами господарювання або ж розбіжностей задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань. Зустрічна звірка проводиться відносно контрагента в рамках перевірки платника податків з метою підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, а також для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. При цьому зустрічна звірка проводиться за запитом податкового органу, що проводить перевірку платника податку, або з власної ініціативи, якщо контрагент платника податків, відносно якого проводиться перевірка, перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків. У разі відсутності інформації податковий орган повинен направити відповідний запит до податкового органу, на обліку у якому перебуває контрагент платника податків, відносно якого проводиться перевірка. В свою чергу, податковий орган, на обліку у якому перебуває контрагент платника податків, у разі відсутності запитуваної ініціатором інформації, має звернутися до такого контрагента із письмовим запитом про надання відповідної інформації, та після її отримання провести зустрічну звірку, про що скласти довідку, яку направити ініціатору проведення зустрічної звірки.

З матеріалів справи вбачається, що запит Лівобережної ОДПІ про надання пояснень та їх документального підтвердження з контрагентами позивачем було отримано та у відповідь направлено лист від 28.07.2014р. за №808/07-1517 із копіями підтверджуючих документів по взаєморозрахункам ТОВ «БЕРІНГ» із ТОВ «ВЕЛАР-Д», ТОВ «ВЕЛСТАР-Ф», ТОВ «МОДУМ» за відповідний період.

Згідно із п.45.2 ст.45 Податкового Кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку (ст. 93 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб га фізичних осіб - підприємців", відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

В силу ст. 18 Закону України " Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Між тим, слід зазначити, що згідно ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 05.05.2003 року № 755-IV у разі надходження державному реєстратору від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

У разі ненадання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державшій реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, встановленою для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштове виправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реестру запис про відсутність юридичнім особи за її місцезнаходженням.

Відповідно до змісту п. 12.2 розділу XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300 (далі - Порядок № 1588), підрозділи контролюючого органу при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

Згідно п. 12.5 розділу XII Порядку № 1588, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

З огляду на викладені в Довідці обставини, судом встановлено, що відповідачем не приймалось рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП.

Контролюючим органом не надано суду доказів виходу співробітників податкової служби саме за адресою місцезнаходження позивача або проживання засновників і керівників платника податків, та не надано доказів на підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням або виявлення підрозділами податкової міліції невідповідності фактичного місцезнаходження платника податків відомостям ЄДРПОУ.

Так, згідно позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в ухвалі від 16.09.2013р. по справі № К/800/3806/13, належним доказом відсутності юридичної особи за місцезнаходженням є наявність в Єдиному державному реєстрі відповідного запису про відсутність такої юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у Єдиному державному реєстрі відсутній запис про незнаходження юридичної особи за своєю адресою, в тому числі і станом на 31.07.2014р., що спростовує висновки податкового органу про відсутність позивача за юридичною адресою.

Пунктом 73.5 статті 73 Податкового кодексу України, органам державної податкової служби з метою отримання податкової інформації надано право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності га повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок реалізації матеріалів зустрічних звірок передбачено наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 року № 236 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок" (надалі - Порядок №236).

Відповідно до пп. 4.4 п. 4 Порядку № 236, у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Отже, зустрічна звірка проводиться відносно контрагента в рамках перевірки платника податків з метою підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, а також для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

З аналізу викладених норм вбачається, що обов'язковою умовою проведення зустрічної звірки є направлення податковим органом платнику податків запиту про подання інформації та її документального підтвердження.

З наданих суду документів неможливо встановити ініціатора зустрічної звірки позивача, номеру та дату його запиту органу ДПС (виконавцю).

Крім того, за змістом вказаних вище норм права зустрічна звірка може бути проведена податковим органом у разі наявності у його розпорядженні первинних документів або надання таких документів платником податків на обов'язковий письмовий запит податкового органу, адже за своєю правовою суттю зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється з метою документального підтвердження господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Таким чином, відсутність у розпорядженні податкового органу первинних документів бухгалтерського обліку однозначно унеможливлює проведення зустрічної звірки та відповідно формування будь-яких висновків, крім висновку про неможливість проведення такої зустрічної звірки.

В акті про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання лише засвідчується факт неможливості її проведення без встановлення висновків стосовно документального підтвердження або не підтвердження господарських відносин між платниками податків, оскільки додатком 3 до Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок чітко встановлений зразок форми акту про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, в якому не передбачено необхідність робити висновок щодо реальності (нереальності) вчинення господарських операцій.

Як вбачається зі змісту довідки № 2722/2204/36960280 від 31.07.2014р. податковий орган, не маючи у своєму розпорядженні повного переліку первинних документів бухгалтерського обліку, зробив висновок про відсутність факту реального здійснення господарської діяльності ТОВ "БЕРІНГ" по взаємовідносинах з контрагентами за квітень, травень 2014 року та відсутність факту реального вчинення господарських операцій контрагентами-покупцями за перевіряємі періоди.

Отже, податковий орган не мав визначених законом підстав для формування в довідці №2722/2204/36960280 від 31.07.2014р. вищезазначених висновків.

Правовий аналіз положень чинного законодавства свідчить про відсутність у податкового органу повноважень по здійсненню в рамках проведення зустрічних звірок контролю за додержанням податкового законодавства. Зустрічна звірка є заходом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності податкових органів, в той час як функція щодо контролю за дотриманням податкового та іншого законодавства реалізується шляхом проведення перевірок у випадках та у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Таким чином, за своїм змістом оскаржувана довідка не є довідкою (актом) про неможливість проведення зустрічної звірки позивача, а фактично є актом про проведення документальної перевірки ТОВ «БЕРІНГ», які у спосіб, визначений законодавством, не проводились.

З наведеного вбачається, що Лівобережна ОДПІ вчиняючи дії спрямовані на проведення зустрічної звірки позивача, діяла не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законодавством України.

Згідно статті 74 Податкового кодексу України,податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Відповідно до п. 8 Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 05 грудня 2013 року № 765, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 року за № 217/24994, супроводження єдиного технологічного процесу автоматизованої обробки інформації щодо обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску здійснюється територіальними органами Міндоходів відповідно до функціональних повноважень.

Згідно п. 2.6 Методичних рекомендацій щодо комплексного відпрацювання платників ПДВ, які формують податковий кредит за податковими накладними, не зареєстрованими у єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України від 29 листопада 2013 року № 724 (далі - Методичні рекомендації № 724), при проведенні перевірки даних із Системи співставлення працівниками підрозділів територіального органу Міндоходів додатково використовується закладка "Податкові накладні" в Системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів 1С "Податковий блок".

У п. 2.1 Методичних рекомендацій № 724 визначено, що платники податку щомісяця у терміни, передбачені для подання податкової звітності з податку на додану вартість (календарний місяць), у тому числі для яких розділом V Кодексу встановлено звітний податковий період - квартал, подають до територіального органу Міндоходів копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних (далі - РПН) за такий період в електронному вигляді (п. 201.15 ст. 201 Кодексу).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платники податку зобов'язані не пізніше п'ятнадцяти календарних днів зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні з сумою податку понад 10 тис. грн. та податкові накладні, виписані при здійсненні операцій з постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, незалежно від розміру ПДВ у такій податковій накладній (п. 201.10 ст. 201, п. 11 підрозділу 2 розділу XX Кодексу).

Відповідно до п. 3.1 Методичних рекомендацій № 724, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних у ЄРПН та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період (п. 201.10 ст. 201 Кодексу).

Тобто із зазначених норм вбачається, що обов'язок платника податків щодо подання податкової декларації за звітний період кореспондується з обов'язком податкового органу щодо прийняття такої декларації та, у випадку відсутності зауважень до її оформлення, відображення показників декларації у відповідних базах податкової звітності. При цьому, до електронної бази податкової звітності органу ДПС посадовими особами податкового органу вносяться задекларовані показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків.

Так, процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Сама по собі здійснена податковим органом податкова кваліфікація операцій за відсутності відмінності між задекларованими показниками податкової звітності контрагентів не може слугувати підставою для внесення змін до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів 1С "Податковий блок". Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

За відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом ведення та захисту податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію.

Таким чином, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків, які відображаються в аналітично - інформаційних базах, в т.ч. "Податковий блок" формуються на підставі показників, поданих таким платником податків податкових декларацій з податку на додану вартість з додатком № 5, і повинні їм відповідати.

Слід також наголосити, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження.

При цьому, суд відзначає, що питання щодо реальності господарських операцій ТОВ "БЕРІНГ" та його контрагентів (ТОВ «ВЕЛАР-Д», ТОВ «ВЕЛСТАР-Ф», ТОВ «МОДУМ») у перевіряємому періоді судом не досліджується.

Згідно абз. 1, 2 п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Враховуючи наведені положення Податкового кодексу України, можна зробити висновок, що у випадку виявлення факту заниження платником податків податкового зобов'язання, рівно як і у випадку виявлення факту завищення платником податків податкового зобов'язання, в тому числі і внаслідок декларування неіснуючого об'єкта оподаткування, податковий орган обтяжений законодавцем обов'язком прийняти відповідне податкове повідомлення-рішення. Іншого порядку дій податкового органу як суб'єкта владних повноважень у спірних правовідносинах законодавство не передбачає.

Згідно п. 1.2. Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 28.11.2012 № 1236, відповідно до цього Порядку органи державної податкової служби складають та направляють (вручають) платникам податків податкові повідомлення-рішення про нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість.

З аналізу наведених норм випливає, що підставою для коригування податкових зобов'язань, податкового кредиту та бюджетного відшкодування може бути лише податкове повідомлення-рішення, складене на підставі акту, і саме податкове повідомлення рішення є актом індивідуальної дії, який встановлює обов'язки для платника податків.

Таким чином, дії податкового органу по коригуванню в електронній базі даних, задекларованих платником податків показників податкового кредиту та податкових зобов'язань в даному випадку є протиправними, оскільки відображення таких відомостей з урахуванням того, що такі відомості повинні співпадати з показниками у податковій декларації платника податку, фактично формує податкові зобов'язання на майбутнє, а отже спричиняє реальні зміни майнового стану такого платника, а належним способом захисту прав та інтересів платника податків повинно бути відновлення в цій базі таких показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, які задекларував платник податків.

Аналогічну позицію з цього питання займає і Вищий адміністративний суд України в постанові від 01.04.2014 у справі № К/800/47935/13 .

В матеріалах справи міститься роздрукування екранних копій бази даних по платнику податку на додану вартість ТОВ «БЕРІНГ» щодо результатів відхилень, встановлених системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів ІС «Податковий блок», між сумами податкових зобов'язань та/або податкового кредиту по ТОВ «БЕРІНГ», з яких вбачається, що податковим органом на підставі довідки №2722/2204/36960280 від 31.07.2014р. було проведено коригування показників податкових зобов'язань.

Крім того, у матерілах справи наявний запит одного із контрагентів ТОВ «БЕРІНГ» - ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», у якому останній повідомляє позивача про те, що податкові зобов'язання ТОВ «БЕРІНГ» за квітень та травень 2014 р. було анульовано Лівобережною ОДПІ, що призвело до розходжень показників між зазначеними підприємствами по податковим зобов'язаннам та податковим кредитам, задекларованим у деклараціях по податку на додану вартість за травень 2014 року.

Таким чином, приймаючи до уваги, що будь-яких податкових повідомлень-рішень за наслідками складання довідки податковим органом стосовно позивача не приймалось, а відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались, суд дійшов висновку, що діями відповідача з приводу коригування за результатами складання вищевказаної довідки в АС "Податковий блок" відомостей про податкові зобов'язання та податковий кредит, створено для позивача негативні наслідки, усунути які можливо лише поновивши у зазначеній системі дані, задекларовані позивачем щодо податкових зобов'язань та податкового кредиту у податкових деклараціях з податку на додану вартість.

Вирішуючи питання щодо наявності обставин, які свідчать про порушення прав позивача у спірних правовідносинах, суд виходить з того, що самостійна зміна відповідачем в електронних базах даних показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача на підставі довідки №2722/2204/36960280 від 31.07.2014р., без прийняття податкового повідомлення-рішення або без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків) порушує права та інтереси позивача, оскільки позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобов'язань відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності.

Невідповідність показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, що задекларовані підприємством у декларації з податку на додану вартість, показникам з централізованої бази даних податкової звітності, має безпосередній вплив на права та інтереси підприємства, оскільки така невідповідність може мати негативні наслідки, як то: погіршення ділової репутації, як належного платника податків, відмова контрагентів від подальших господарських відносин з метою уникнення негативних податкових наслідків для себе від таких операцій, тощо.

Таким, чином узагальнюючи усі вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність у Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області законодавчо визначених підстав для внесення до електронних баз даних органів державної податкової служби, будь-яких коригувань на підставі довідки №2722/2204/36960280 від 31.07.2014, оскільки чинним законодавством не передбачено вносити зміни до Системи без винесення податкового повідомлення-рішення.

Аналогічну правову позицію займає і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 13.02.2013 року по справі № К/9991/74156/12 та ухвалі по справі № К/9991/72319/12 від 12.06.2013 року.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами ; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, невідповідність показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, що задекларовані підприємством у декларації з податку на додану вартість, показникам з централізованої бази даних податкової звітності, має безпосередній вплив на права та інтереси підприємства, оскільки така невідповідність може мати негативні наслідки, як то: погіршення ділової репутації, як належного платника податків, відмова контрагентів від подальших господарських відносин з метою уникнення негативних податкових наслідків для себе від таких операцій, тощо. Крім того, внесення змін за даними зустрічних звірок Податковим кодексом України та Наказом №266 не передбачено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача в АС "Податковий блок" показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРІНГ" за період з 01.04.2014р. по 31.05.2014р. шляхом внесення до АС "Податковий блок" даних, визначених у податковій звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРІНГ" за відповідні період.

З огляду на викладене, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРІНГ" до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у вигляді коригування податкових зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Берінг" у квітні 2014 року на суму 14 154, 87 грн., у травні 2014 року на суму 63 843, 69 грн. та податкового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю "Берінг" у квітні 2014 року у квітні 2014 року на суму 10 744, 10 грн., у травні 2014 року на суму 45 245, 39 грн.

Зобов'язати Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити в АС "Податковий блок" показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРІНГ" за період з 01.04.2014р. по 31.05.2014р. шляхом внесення до АС "Податковий блок" даних, визначених у податковій звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРІНГ" за відповідні періоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Берінг" () судові витрати у розмірі 48, 72 грн. (сорок вісім гривень сімдесят дві копійки).

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2015 року

Суддя Р.А. Барановський