Справа № 335/1742/15-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1742/15-а 2-а/335/52/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В.,при секретарі Кудряшовій Ю.І., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Тертичної Ю.О,., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2010 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної державної адміністрації Запорізької міської ради (далі - УПСЗН) про визнання дій неправомірними та зобов'язання відповідача виплатити недонараховану допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Ухвалою суду від 31.03.2015 року замінено первісного відповідача УПСЗН Орджонікідзевської районної адміністрації ЗМР - Управлінням праці та соціального захисту населення ЗМР по Орджонікідзевському району м.Запоріжжя.

В процесі слухання справи позивач уточнила свої вимоги і остаточно просить суд визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської Ради по Орджонікідзевському району щодо відмови виплачувати допомогу з догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менш прожиткового мінімуму, установленого для дітей у віці до 6 років за період часу з 10.05.2007 року по 10.05.2010 року; Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської Ради по Орджонікідзевському району виплатити щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менш прожиткового мінімуму, установленого для дітей у віці до 6 років; Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської Ради по Орджонікідзевському району зробити перерахунок допомоги при народженні дитини надаваної в сумі, кратної 22.6 розміру прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років, установленого на день народження дитини, а також перерахунок нарахованих сум допомоги з догляду за дитиною до досягнення нею трирічного вік відповідно до Закону України "Про державну допомогу родинам з дітьми" до рівня н менш прожиткового мінімуму на місяць за кожний період часу з 10.05.2007 року по 10.05.2010 року, коли такий розмір змінювався; Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської Ради по Орджонікідзевському району грошові кошти у розмірі 6531 грн. за період часу з 10.05.2007 року по 10.05.2010 року, з яких 2122 грн. в рахунок погашення недонарахованої частини щомісячної грошової допомоги при народженні дитини, кратної 22.6 розміру прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років, та 4409 грн. в рахунок погашення недовиплаченої частини допомоги з догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Вимоги обґрунтовувала тим, що має малолітнього сина, на утримання якого одержувала державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Виплата щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3- річного віку у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей у віці до шести років, а також виплата допомоги при народженні дитини, рівному 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років, повинні бути гарантовані державою на підставі статті ст.ст. 10-15 Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811- XII "Про державну допомогу родинам з дітьми" (далі по тексту - ЗУ № 2811-ХІІ). На підставі частини другої статті 56, п.п. 7 і 14 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", п. 12 ст. 25 Розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік" дія відповідних норм законодавства була припинена, що позбавило її можливості реалізувати моє законне право на одержання даних видів допомоги.

Згідно ст. 12 ЗУ № 2811-ХІІ, розмір допомоги при народженні дитини повинен надаватися в сумі, кратної 22.6 розміру прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років. Однак, їй нарахували суму в 8500 гривень із виплатою 3400 грн. одноразово, іншу частину протягом 12 місяців. На момент народження дитини прожитковий мінімум для дітей у віці до 6 років становив 470 гривень. У такий спосіб повинна була бути нарахована сума рівна 10622 гривень , а не 8500. Сума недоплати склала 2122 гривень.

Більше того, із грудня 2007 року УТСЗН згідно її заяви ухвалено рішення щодо нарахуванні допомоги з догляду за дитиною в розмірі, обумовленої як різниця між 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи й середньомісячним сукупним доходом родини розраховуючи на одна особа за попередні шість місяців, але не менш 90 грн. для незастрахованих осіб і не менш 23 відсотків прожиткового мінімуму, установленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб. Хоча ст. 15 ЗУ № 2811-ХІІ розмір даної допомоги визначена як сума не менше розміру прожиткового мінімуму, установленого законом. Вона становить приблизно 130 гривень, хоча згідно ЗУ "Про бюджет на 2007 рік" прожитковим мінімум затверджений з 01.01.07 - 434 грн., з 01.04.07 - 463. з 01.10.07 470 грн., ст. 58 ЗУ "Про державний бюджет України на 2008 рік" прожитковий мінімум на особу з розрахунку на місяць затверджений з 1 січня 2008 р. - 526 грн., с 1 квітня 538 грн., з 1 липня 540 грн., з 1 жовтня 557 грн. Таким чином, недоплата склала 4409 грн.

Вважає, що відповідачем була недоплачена державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у встановленому законодавством розмірі і просила суд задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Позивач та її представник в судовому засіданні поданий позов підтримали у повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили позов задовольнити і наполягали саме на тому, що належним відповідачем за позовом є УПСЗН ЗМР по Орджонікідзевському районі і просили саме його дії визнати неправомірними та зобов'язати вчинити певні дії.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала письмові пояснення, в яких вказувала, що позивачем при заявленні вимог щодо стягнення з відповідача сум допомоги з період по 16.02.2009 року пропущений строк позовної давності встановлений ст. 99 КАС України (1 рік - редакція від 16.02.2010 КАС України) без поважних причин і підстав для його поновлення не має, оскільки адміністративний позов подано до суду 16.02.2010 року.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 року № 835-УІ "Про Державний бюджет України на 2009 рік", та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року - 2154-УІ "Про Державний бюджет України на 2010 рік" передбачено, що у 2009-2010 року допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-ІП та Закону № 2811 XII призначається і здійснюється розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Порядок призначення виплати державної допомоги сім'ям з дітьми було затверджено постановою КМУ 27.12.200 №1751. Положення вищезазначених статей Законів України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та "Про Державний бюджет України на 2010 рік" не були визнані неконституційними, тому підлягають правовому застосуванню. Таким чином у 2009-2010 році управлінням праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради було виплачено допомогу за бюджетним призначенням у повному обсязі, у зв'язку з чим у задоволенні позову просила відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає необхідним у позові відмовити, виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 6 КАC України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 11 КАС України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст.ст. 69, 71 КАС України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 6 КАC України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження від 12.12.2007 року серії НОМЕР_1 виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 є матір'ю малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.12), вона є особою застрахованою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, що узгоджується з письмовими поясненнями відповідача та іншими матеріалами справи.

ОСОБА_1 звернулась до УПСЗН Орджонікідзевської районної адміністрації (процесуальний правонаступник якого - УПСЗН ЗМР по Орджонікідзевському району), однак вказане звернення не збереглося, а відтак, суду не надано.

17.12.2009 року УПСЗН Орджонікідзевської районної адміністрації повідомив позивача, що ОСОБА_1 перебуває на обліку з 11.06.2009 року та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку працюючим жінкам з 01.07.2009 року,нарахування здійснюється на підставі закону (а.с.10).

16.02.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом (а.с.1).

Ухвалою суду від 02.02.2012 року адміністративна справа прийнята до провадження і позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені за період до 16 лютого 2009 року залишені без розгляду. (а.с.32).

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду.

30 липня 2010 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України. В частину другу статті 99 КАС України внесено зміни, відповідно до яких для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Згідно ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в адміністративному позові заявлено вимоги про перерахунок та виплату недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 10.05.2007 року, тобто поза межами строку, який визначено ст..99 КАС України.

Обґрунтованих причин поважності пропуску строку звернення до суду з позовом про захист порушених прав позивач не надала.

Суд вважає, що будь-які об'єктивні чи суб'єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси. Виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років є щомісячними, а відтак позивач знав розмір цих виплат і в разі не згоди мав право звернутися до суду.

Відповідно до довідки УПСЗН ЗМР по Ленінському району від 18.08.2011 № 3829 ОСОБА_1 перебувала на обліку в УПСЗН ЗМР по Ленінському району і з 01.05.2007 року по 31.05.2008 року було призначено допомогу при народженні дитини та з 19.06.2007 року по 30.06.2009 року - допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, знята з обліку з 01.07.2009 року у зв'язку із вибуттям до Орджонікідзевського району (а.с.37).

Відповідно до довідки УПСЗН ЗМР по Орджонікідзевському району ОСОБА_1 одержувала державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня 2009 року по травень 2010 року (а.с. 38).

Наведені обставини також підтверджені особовою карткою ОСОБА_1, оригінал якої оглянуто у судовому засіданні, і копії з якої долучені до матеріалів справи.

Отже, враховуючи, ті обставини, що ухвалою суду від 02.02.2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 за період до 16 лютого 2009 року залишені без розгляду, вищезазначена ухвала суду першої інстанції позивачем не оскаржувалась і на час розгляду справи є чинною, з урахуванням часу звернення позивача з позовом до суду (16.02.2010 року) і тих обставин, що позивач не просить суд поновити пропущений строк звернення до суду із позовом, суд виходить із вимог заявлених за період з 16.02.2009 року по 10.05.2010 року.

Так, як встановлено судом, позивач просить визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської Ради по Орджонікідзевському району щодо відмови виплачувати допомогу з догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менш прожиткового мінімуму, установленого для дітей у віці до 6 років за період часу з 10.05.2007 року по 10.05.2010 року, зобов'язати УПСЗН ЗМР по Орджонікідзевському району виплатити щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менш прожиткового мінімуму, установленого для дітей у віці до 6 років, зобов'язати УПСЗН ЗМР по Орджонікідзевському району зробити перерахунок допомоги при народженні дитини надаваної в сумі, кратної 22.6 розміру прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років, установленого на день народження дитини, а також перерахунок нарахованих сум допомоги з догляду за дитиною до досягнення нею трирічного вік відповідно до Закону України "Про державну допомогу родинам з дітьми" до рівня н менш прожиткового мінімуму на місяць за кожний період часу з 10.05.2007 року по 10.05.2010 року, коли такий розмір змінювався та стягнути з УПСЗ ЗМР по Орджонікідзевському району грошові кошти у розмірі 6531 грн. за період часу з 10.05.2007 року по 10.05.2010 року, з яких 2122 грн. в рахунок погашення недонарахованої частини шомісячної грошової допомоги при народженні дитини, кратної 22.6 розміру прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років, та 4409 грн. в рахунок погашення недовиплаченої частини допомоги з догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Разом із тим, як встановлено судом із наданих документів на обліку відповідача позивач перебувала лише з липня 2009 року по травень 2010 року, до цього часу призначалася та нараховувалася допомога при народженні дитини, допомога по догляду за дитиною УПСЗН Ленінської районної адміністрації, однак позивач вимог до цієї особи не бажає заявляти, оскільки вважає, що усі нарахування повинен був здійснити УПСЗН ЗМР по Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя і просить стягнути грошові кошти саме з УПСЗН ЗМР по Орджонікідзевському районі.

Проте, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що вимоги заявлені у період з 10.05.2007 року по 10.07.2009 року заявлені не до тієї особи, яка є належним відповідачем за вказаними вимогами - УПСЗН ЗМР по Ленінському районі, і враховуючи позицію позивача щодо небажання залучати УПСЗэН ЗМР по Ленінському району до розгляду цієї справи, суд не вбачає підстав для визнання дій УПСЗН по Орджонікідзевському району щодо відмови виплачувати допомогу з догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менш прожиткового мінімуму, установленого для дітей у віці до 6 років за період часу з 10.05.2007 року по 01.07.2009 року, зобов'язання УПСЗН ЗМР по Орджонікідзевському району виплатити щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менш прожиткового мінімуму, установленого для дітей у віці до 6 років, зобов'язати УПСЗН ЗМР по Орджонікідзевському району зробити перерахунок допомоги при народженні дитини надаваної в сумі, кратної 22.6 розміру прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років, установленого на день народження дитини, а також перерахунок нарахованих сум допомоги з догляду за дитиною до досягнення нею трирічного вік відповідно до Закону України "Про державну допомогу родинам з дітьми" до рівня не менш прожиткового мінімуму на місяць за кожний період часу з 10.05.2007 року по 01.07.2009 року та стягнення з УПСЗ ЗМР по Орджонікідзевському району грошових коштів за період часу з 10.05.2007 року по 01.07.2009 року в рахунок погашення недовиплаченої частини допомоги з догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 за період з 01.07.2009 року по 10.05.2010 року до УПСЗН по Орджонікідзевському району м. Запоріжжя то суд враховує наступне.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 застрахована у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.(а.с.109).

Згідно ст.2 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням"від 18 січня 2001 року № 2240-Ш, суб'єктами загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням є застрахована особа, страхувальник та страховик. При цьому, страховиком є Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. За ч.3 ст.9 вказаного закону Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є некомерційною самоврядною організацією.

Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада 1992 року відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Частиною 1 статті 1 вказаного Закону встановлено, громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 3 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Статтею 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" від 21 листопада 1992 року № 2811-XII передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада 1992 року є спеціальним законом, що регулює правовідносини, пов'язані з призначення та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей.

Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені статтею 14 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", при цьому зазначений Закон не передбачає обмежень чи особливих умов або розподілу осіб, що мають право на отримання такої допомоги на застрахованих чи не застрахованих осіб.

Статтею 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, слід зазначити, що за вказаною статтею функції щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, Кабінету Міністрів України не делеговані.

Згідно з Постановою КМ України "Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку"№32 від 16.01.2007 року та наказу Міністерства праці та соціальної політики "Про передачу функцій призначення та виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам від страхувальників та робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень органам праці та соціального захисту населення"№453 від 06.12.2006 року, з 01 січня 2007 року повноваження робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень з призначення та виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, які передбачені ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням"передані органам праці та соціального захисту населення.

Таким чином, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, починаючи з 1 січня 2007 року, не здійснює виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, страхувальники (суб'єкти господарювання) не мають права здійснювати призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за рахунок коштів Фонду та відображати ці витрати в звітності по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Управління праці та соціального захисту населення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2007 р. №32 „Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" та наказу Міністерства праці та соціальної політики від 06.12.2006 року №453 "Про передачу функцій призначення та виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам від страхувальників та робочих органів виконавчої дирекції Фонду Соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень органам праці та соціального захисту населення" з 1 січня 2007 року забезпечує призначення допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як застрахованим особам в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, так і не застрахованим особам на підставі документів, визначених Законом України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Згідно довідки відповідача, допомога по догляду за дитиною виплачувалася позивачці з липня 2009 по травень 2010 року (а.с. 38), позивачка до вагітності та пологів працювала. Тобто, відповідно до ст. 2 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" позивачка відноситься до застрахованих осіб. Тому право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в неї виникло згідно ч. 1 ст. 42 наведеного Закону.

До дати набрання чинності (1 січня 2008 року) Закону України від 28 грудня 2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" N 2811-XII від 21.11.1992 року (далі - Закон N 2811-XII), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, та Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" N 2240-III від 18.01.2001 року (далі - Закон N 2240-III), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами.

Статтею 43 Закону № 2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст.15 Закон N 2811-XII допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктом 23 розділу ІІ Закону № 107-VI були внесені зміни до Закону № 2811-ХІІ. Так, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб. Ст.15 Закону № 2811-ХІІ зі змінами було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Пунктом 25 розділу ІІ Закону № 107-VI було виключено статті 40-44 із Закону № 2240-III. Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 Конституційний Суд України визнав неконституційним пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію зазначені положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про Державний бюджет України на 2010 рік" передбачено, що у 2009-2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення виплати державної допомоги сім'ям з дітьми було затверджено постановою КМУ 27.12.2001 №1751. Положення вищезазначених статей Законів України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та "Про Державний бюджет України на 2010 рік" не були визнані неконституційними, тому підлягають правовому застосуванню.

Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

П. 22 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Так, ані Законами України "Про державний бюджет України" на 2009-2010 роки, ані іншими законами, не встановлювалось на 2009-2010 роки інший ніж у Законі розмір допомоги, та не надавалось Кабінету Міністрів України право визначати розміри такої допомоги, а дії Законів про бюджет діяли, відповідно, лише у 2009 та 2010 роках.

Ст. 45 Закону України "Про державний бюджет України на 2010 рік"встановлено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми"та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням"призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Питання щодо порядку призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми"зі змінами внесеними, постановою КМ України від 22 лютого 2008 року № 57.

Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою КМ України від 4 березня 2002 року №256, виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам. Перерахування коштів допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку безпосередньо на рахунки населення здійснюють територіальні управління праці та соціального захисту населення з реєстраційних рахунків за кодом тимчасової функціональної класифікації видатків 090303 "Допомога на догляд за дитиною віком до 3 років".

Пунктом 22 зазначеного порядку передбачено, що відповідно до статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень. Тому у 2009 та 2010 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачувалася відповідно до зазначеного Порядку.

У 2010 році розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку визначено на підставі ст.45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", в якому вказано, що дана допомога відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (який діє згідно змінами внесеними пунктом 23 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України") призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. А отже допомога виплачувалась у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше ніж 130 грн. У 2010 році жодних змін у Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку внесено не було.

Крім того, слід врахувати, що з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами при визначенні розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, що передбачена Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" необхідно було керуватися статтею 15 цього Закону, а не постановою Кабінету Міністрів України. Однак виходячи з того, що дані норми в яких визначено розмір і порядок виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, є рівноцінними, а відтак нарахування і виплата відповідачем допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснювалась законно, а тому її виплата у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років у 2009-2010 році не передбачена.

Отже, позивачу допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачена відповідачем відповідно до діючого законодавства, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Отже, суд не приймає до уваги доводи позивача по справі стосовно того, що розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має визначатися згідно ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народження та похованням" у розмірі не меншому, ніж прожитковий мінімум для працездатних осіб, оскільки на час виникнення спірних правовідносин відповідач призначив та сплачував ОСОБА_1 зазначену допомогу відповідно до ст. 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року, постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року № 57.

Крім того, позивачка не надала суду доказів, що середньомісячний сукупний дохід її сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців був нижчим за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб, як і не надала доказів про надання таких документів відповідачу.

До того ж, позивач не зверталась до Управління щодо призначення допомоги в розмірі, що перевищує мінімальний, допомога призначалася та виплачувалася їй в гарантованому мінімальному розмірі. Відповідач здійснював нарахування та виплату позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 130 грн. щомісяця.

Окрім того, позивачем помилково обрано спосіб захисту порушених прав шляхом проведення стягнення з відповідача невиплаченої суми щомісячної допомоги, оскільки таким способом, який відповідає вимогам чинного законодавства України, є зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи порушення з боку відповідача прав, свобод та інтересів позивача в частині нарахування та виплати допомоги не вбачається.

Таким чином, з огляду на обставини справи суд вважає що відповідач діяв в межах своїх повноважень, у відповідності до діючого законодавства, а за таких підстав позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

За таких обставин у задоволенні позовних визнання неправомірними дії щодо відмови у нарахуванні та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобов'язання провести перерахунок та виплату недоплачених сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід відмовити.

Керуючись ст.ст.9,11,17,69,71,94,99,159,160-163,186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: Ю.В.Апаллонова