Справа № 2а-1119/11/1370
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2012-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 лютого 2012 р. № 2а-1119/11/1370
о 12 год., 26 хв. м. ЛьвівЛьвівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Кавка Н.І., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним
позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, представники ОСОБА_2, ОСОБА_3 (довіреність від 14.07.2011 року)
про визнання частково недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
Облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.
Крім цього, форма Книги обліку доходів і витрат, затверджена вищевказаним наказом, не передбачає ведення обліку товарних запасів. Одночасно, чинним законодавством не передбачено порядку ведення обліку товарних запасів відсутній відповідний нормативний документ, якій регламентує саме порядок ведення такого обліку та/або поширення ведення обліку для юридичних осіб на фізичних осіб-підприємців, що перебувають на загальній системі оподаткування.
Позивач також стверджує, що сума товарних запасів, які перевіряючі вважають не облікованими, вказані в акті перевірки як 4259,90 грн., однак така жодними документами не підтверджується, розрахунок вказаної суми відсутній. Також, на думку позивача, під час перевірки не було проведено інвентаризації залишків з урахування прихідних документів, поданих касиром до перевірки.
Перевіряючі не пересвідчились в наявності книг КОРО за останні три роки, що передують даті перевірки. Всі книги КОРО за останні три роки, що передують даті перевірки, перебували на місці реалізації товарів. Вказане стосується й порушення в частині відсутності використаних, попередніх КОРО, відсутності контрольних стрічок за перевірений період з 17.08.2010 року по 14.11.2010 року, оскільки самі КОРО безпосередньо не перевірялись та не вимагались на місці здійснення розрахунків.
На момент перевірки в магазині вже почався обід (час обідньої перерви встановлений рішенням Горішненської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 28.04.2010 року за № 15). Касир, виходячи на обідню перерву, вже закривала магазин. Касир, мала із собою 264,00 грн. Оскільки перевіряючи повідомили про перевірку, касир змушена була відкрити магазин та надати на прохання перевіряючих документи до перевірки.
Представники позивача позовні вимоги зазначені у позовній заяві, додатковому обґрунтуванні позовних вимог та заяві про уточнення позовних вимог підтримали повністю, просили позов задоволити повністю.
Позиція відповідача викладена в запереченні на позовну заяву, мотивація наступна:
Працівниками ДПА у Львівській області 15.11.2010 року згідно плану перевірок відділу контролю за субєктами господарювання, що здійснюють розрахунки у готівковій формі управління податкового контролю юридичних осіб ДПА у Львівській області на листопад 2010 року, погодженого та затвердженого, на підставі направлення № 3945 від 15.11.2010 року проведено перевірку дотримання ФО-П ОСОБА_1 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів та ліцензій, за результатами якої складено акт № 025411 від 15.11.2010 року. Під час проведення перевірки встановлено порушення пунктів 6, 9, 10, 12, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Представник відповідача в судовому засіданні заперечення на позовні вимоги підтримав, просив в задоволені позовних вимог відмовити.
Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:
На підставі направлення № 3945 від 15.11.2010 року виданого ДПА у Львівській області, проведена перевірка за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.
За результатами проведеної перевірки складено акт № 4022/13/21/23/НОМЕР_2 від 15.11.2010 року, в якому зазначено:
Друкування на РРО фіскальних звітних чеків та їх зберігання в книзі обліку розрахункових операцій фіскальних звітних чеків та їх зберігання в КОРО здійснюються з порушенням.
Сума готівкових на місці проведення розрахунків становить 410,53 грн., яка зазначена в денному звіті РРО (у загальній сумі за розрахунковими квитанціями) 146,53 грн., відповідність (невідповідність сум готівкових коштів 264,00 грн.
В ході перевірки встановлено:
- не забезпечено ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації алкогольних та тютюнових виробів на суму 4259,90 грн.;
- не забезпечено відповідність готівки в касі сумі, зазначеній в денному звіті реєстратора розрахункових операції розбіжність становить 264,00 грн.;
- не забезпечено щоденне друкування на РРО фіскальних звітних чеків за 04.11.2010 (роздруковані 05.11.2010 о 9.50 год. № 1803);
- не забезпечено зберігання книги обліку розрахункових операцій протягом трьох років;
- відсутні використані, попередні КОРО, відсутні контрольні стрічки за перевірений період з 17.08.2010 року по 14.11.2010 року.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року за № 637 із змінами і доповненнями, Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»від12.06.1995 року за № 436/95 із змінами і доповненнями, ГК України, КАС України.
Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:
- забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення (п. 6);
- щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій (п. 9);
- друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років (п. 10);
- вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг) (п. 12);
- забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня (п. 13).
Згідно ст. 17 цього ж Закону, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:
1) у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання:
3) двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки або використання незареєстрованої належним чином розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або незберігання розрахункових книжок протягом встановленого терміну;
4) двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання;
5) десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі якщо контрольну стрічку не надруковано або не створено в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій або не збережено контрольну стрічку протягом трьох років, або виявлено спотворення даних про проведені розрахункові операції, інформація про які міститься на контрольній стрічці, створеній в електронній формі;
Згідно ст. 21 цього ж Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.
Представники позивач в обґрунтування позовних вимог надали суду копії:
- видаткових накладних № РН-0033083 від 07.10.2010 року, № ПВ-008454 від 30.11.2010 року, № 160306 від 06.10.2010 року, № ПВ-006992 від 19.10.2010 року із значенням переліку, ціни товару, в тому числі суми ПДВ;
- товарно транспортних накладних № 5-00022189 від 01.11.2010 року, № 5-00021634 від 25.10.2010 року із зазначенням кількості вантажу, продавця (ТОВ «Волиньтабак») та покупця (ФОП ОСОБА_5В.);
- реєстрів руху підакцизних товарів за жовтень, листопад 2010 року в торговому павільйоні «На городі»;
- зошиту обліку приходу товарів павільйону «На городі»позивача за 2010, 2011 року із зазначенням дати, номеру накладної, назви постачальника, вартості товару, дати оплати за отриманий товар.
Судом допитана в якості свідка ОСОБА_6 вказала, що працює продавцем у торговому магазині «На городі»протягом двох років, здійснює продаж продовольчих товарів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Графік роботи вільний, працювала позмінно. Магазин працює з 9:00 по 19:00 год. (обідня перерва 13:00 год. 14:00 год.). Свідок вказує, що перевірка проводилася в обідню перерву, у звязку з чим зателефонувала до ФОП ОСОБА_5, на що остання відповіла, що не зможе бути присутня через хворобу дитини та у звязку з тим, що дитину не має з ким залишити.
На запитання суду щодо невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначено в денному звіті РРО зазначила, що при собі у гаманці мала власні кошти в сумі 264,00 грн. для особистих потреб. Вказаний гаманець при появі перевіряючих викинула у смітник, однак такий був перевіряючими піднятий, а вказані кошти зараховані, як невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків. Крім цього свідок зазначила, що накладні за попередній товар перевіряючим не представила бо розгубилася, а за придбаний останнім часом товар накладні є у ФОП ОСОБА_5 Відповідно, перевіряючі в складському приміщені поверхнево перерахували кількість товарних запасів (що не підтверджені накладними), сума не облікованих товарів перевіряючими визначалася з відпускних цін на вказані товари, у звязку з чим встановлено порушення ведення обліку товарних запасів.
Щодо не зберігання протягом встановленого законом періоду КОРО, свідок вказала, що книги обліку за попередні періоди зберігаються у складському приміщенні магазину, а перевіряючі вимагали лише одну книгу за останній період, яка була їм представлена. Щодо невиконання друку контрольної стрічки, її не зберігання протягом встановленого періоду, свідок зазначила, що контрольні стрічки є в наявності.
Свідок зазначила, що особисто підписала акт перевірки, отримала відповідний примірник такого акту не читаючи при цьому його змісту, оскільки не розуміла суті порушень. Пояснення змушена була написати під тиском перевіряючих.
Судом допитаний у якості свідка ОСОБА_7 (головний державний податковий ревізор інспектор ДПА у Львівській області) який вказав, що згідно виписаного направлення здійснено перевірку торгового магазину «На городі». В приміщені магазину о 13 год. 05 хв. після того як продавцем було відпущено покупців перевіряючими розпочато перевірку, а саме предявлено направлення на перевірку, що підтверджується журналом перевірок. На запитання суду свідок зазначив, що в ході перевірки встановлено розбіжність готівки у касі, причини вказаної розбіжності продавець пояснити не змогла. Особисті кошти продавця не перевірялися, лише наявні касі магазину. Також свідок вказав на ведення товарних запасів із порушенням, оскільки на отриманий товар продавець відповідних документів, зокрема накладних, надати перевіряючим не змогла, зазначивши, що накладні на останню партію отриманих товарів є у ФОП ОСОБА_5 Крім цього, у останній КОРО за вказаний період відсутній Z-звіт та контрольна стрічка.
Після проведення перевірки було складено акт, такий підписано особисто продавцем, пояснення написано продавцем особисто, тиск на яку ніхто з перевіряючи не здійснював.
Судом допитаний у якості свідка ОСОБА_8 (старший державний податковий ревізор інспектор ДПА у Львівській області) який зазначив, що згідно виписаного направлення здійснено перевірку торгового мазанину «На городі». В приміщені магазину о 13 год. 05 хв. після того як продавцем було відпущено покупців перевіряючими розпочато перевірку, а саме предявлено направлення на перевірку, що підтверджується журналом перевірок. Перевіряючі попросили продавця надати необхідні для проведення перевірки документи, однак остання надала лише їх частину. Також було здійснено Х-звіт касового апарату. Свідок також вказав, що оскільки у магазині відсутні ліцензії на право торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, перевіряючі попросили продавця продати горілку «Володар»та сигарети «Пріма», за що останні розрахувалися. Вказані кошти продавцем покладено до загальної виручки. Після цього, як стверджує свідок, перевіряючі попросили продавця перерахувати суму готівки в касі, внаслідок чого встановлено розбіжність в сумі 264,00 грн. Також в процесі перевірки перевіряючі попросили продавця представити книгу обліку за попередні періоди, чого продавець зробити не змогла з невідомих причин. Крім цього, з невідомих причин продавцем не представлено до перевірки контрольні стрічки та прихідні накладні за придбаний товар, пояснивши що такі накладні знаходяться у ФО-П ОСОБА_5, про що перевіряючи склали акт перевірки, а також у додатку № 3 до акту вказали необліковані товари по яких продавцем не представлено відповідних накладних. Вказаний акт перевірки продавцем підписано особисто, заперечень чи зауважень до нього не зазначено, пояснення продавцем написано власноручно.
Судом також допитаний у якості свідка ОСОБА_9 (головний державний податковий ревізор інспектор ДПА у Львівській області) який зазначив, що згідно виписаного направлення здійснено перевірку торгового мазанину «На городі». Свідок пояснив, що виявлені в ході перевірки порушення зазначені у акті. Акт перевірки продавцем підписано особисто, заперечень чи зауважень нього не зазначено, пояснення продавцем написано власноручно.
Судом враховуються обґрунтування позивача та її представників щодо безпідставності встановлених в ході перевірки порушень, а саме невиконання друку контрольної стрічки або її не зберігання протягом встановленого терміну та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170,00 грн., оскільки представниками позивача надано суду копії роздрукованих та вклеєних у книгу обліку контрольних стрічок (Z-звітів) за серпень листопад 2010 року. Належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного порушення відповідач, представник відповідача суду не надали.
Судом також враховуються обґрунтування позивача та її представників щодо безпідставності встановлених в ході перевірки порушень, а саме не зберігання протягом встановленого законом періоду книг обліку розрахункових операцій та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 340,00 грн., оскільки представниками позивача надано суду копії книг обліку розрахункових операцій позивача за попередні періоди із роздрукованими та вклеєними у них контрольними стрічками (Z-звітами). Оригінали вказаних книг оглянуто судом. Належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного порушення відповідач, представник відповідача суду не надали.
Щодо встановленого в ході перевірки порушення, а саме невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків (Z-звітів) та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 340,00 грн., позивач, представники позивача із вказаним порушенням погодилися та таке не оспорюють. Крім цього, за вказане порушення постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 14.12.2010 року до продавця магазину ОСОБА_6 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Судом не враховуються обґрунтування позивача та її представників щодо безпідставності встановлених порушень, а саме порушення ведення обліку товарних запасів, оскільки таке правомірно по суті встановлено відповідачем та відповідає вимогам ст. 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(в редакції, чинній на момент проведення перевірки та складення акту). Позивачем, представниками позивача, належними та допустимими доказами не спростовано встановленого вказане порушення.
Однак, відповідальність за вказане порушення у вигляді штрафних (фінансових) санкцій в сумі 8519,80 грн. до позивача застосуванню не підлягає, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України»№ 2756-VI від 02.12.2010 року, статтю 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», виключено. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. На час розгляду справи, відповідальність позивача передбачену вищевказаною статтею скасовано.
Судом також не враховуються обґрунтування позивача та її представників щодо безпідставності встановлених порушень, а саме невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті РРО, оскільки у Х-звіті касового апарату залишки готівки в касі становлять 146,53 грн. Однак, в ході проведення перевірки встановлено розбіжність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків в розмірі 264,00 грн. Згідно наданого особисто ОСОБА_6 в ході проведення перевірки пояснення від 15.11.2010 року вбачається, що розбіжність між звітом РРО та готівкою на місці проведення розрахунків в сумі 264,00 грн., яку продавець пояснити не може.
Враховуючи вищенаведене, позивачем, представниками позивача належними та допустимими доказами не доведено мету зберігання (тримання) виявлених в ході перевірки готівкових коштів у продавця ОСОБА_6 в приміщенні магазину, яка, по суті, є його касою. Крім цього, за вказане порушення постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 14.12.2010 року до продавця магазину ОСОБА_6 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог частково.
Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно ст. ст. 49, 70 КАС України, позивач зобовязаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами, а відтак зобовязаний обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх позовних вимог.
Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд
1. Адміністративний позов задоволити частково.
2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення рішення ДПІ у Сокальському районі Львівської області № НОМЕР_1 від 06.12.2010 року в частині визначення суми податкового зобовязання 9029,80 грн.
3. В іншій частині позовних вимог відмовити.
4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, пр. Шевченка, 4/10, м. Новий Розділ, Миколаївський район, Львівська область) 2,83 грн. судового збору.
Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.
Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду першої інстанції, набирає законної у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.
Постанова складена у повному обсязі 05.03.2012 року.
Суддя Гавдик З.В.