Справа № 815/2127/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2127/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Токмілової Л.М.,

за участю: секретаря - Мороз А.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Арцимович А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними дії щодо внесення до довідки №08 від 24.03.2015р. та Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 02.04.2014р. №14 відомостей, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Арбітражного керуючого ОСОБА_1 (надалі - Арбітражний керуючий ОСОБА_1 або позивач) до Головного територіального управління юстиції в Одеській області (надалі - ГТУЮ в Одеській області або відповідач), в якому позивач просить суд: визнати противправними дії Головного територіального управління юстиції в Одеській області з внесення до довідки від 24 березня 2015р. № 08, та Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 02 квітня 2014 року №14 необґрунтованих, недостовірних, документально не підтверджених відомостей про грубе порушення Абз.5 ст.124 Конституції України, ст. 4-5 Господарського кодексу України, п.1 ч.2, ч.3, ст.98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом «№4212-VІ (нова редакція), а саме: під час виконання повноважень розпорядника майна ДП «Завод ім. В.О. Малишева» не в повному обсязі діяв добросовісно та розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство, не дотримання вимог законодавства під час виконання повноважень розпорядника майна ДП «Завод ім. В.О. Малишева», не виконав вимоги ухвали господарського суду Харківської області від 09.10.2012р. по справі № 5023/10655/11 в частині проведення разом з керівником боржника інвентаризації всі активів боржника та ухвали господарського суду Харківської області від 17.12.2014р. по справі №5023/10655/11 в частині проведення разом з керівником боржника та визнання його вартості; абз.5 ч.9 ст.13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом «№2343-XІІ (стара редакція), п.2 ч.2, ч.3 ст.98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом «№4212-VІ (нова редакція) а саме: не діяв добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надані (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство в частині невжиття заходів для захисту майна боржника за період, що підлягав перевірці, в частині внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання, щодо застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що напротивагу висновкам перевіряючих, викладених у довідці та акті, ним організовано проведення інвентаризації активів боржника - ДП «Завод ім. В.О. Малишева», визначено його вартість та копії відповідних актів надано до господарського суду. Крім того, позивач вважає, що факт невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), внаслідок його дій чи бездіяльності, в зв'язку із чим заподіяно шкоду інтересам боржника чи його кредиторам, має бути підтверджений відповідною ухвалою господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, що набрала законної сили.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача у судовому засіданні проти адміністративного позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях, відповідно до яких за результатами перевірки органом контролю виявлено порушення позивачем вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим відповідачем направлено до Міністерства юстиції України пропозицію щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення. До висновків про порушення позивачем вимог чинного законодавства комісія дійшла, з огляду на наступне. Відповідно до ухвал Господарського суду Харківської області від 09.12.2012р. та 17.12.2014р. по справі №5023/10655/11 керівника боржника зобов'язано разом із розпорядником майна боржника здійснити інвентаризацію всіх активів боржника, копії актів інвентаризації надати розпоряднику майна; ухвалою від 17.12.2014р. зобов'язано розпорядника майна разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника, визначити його вартість, відповідні акти надати до суду. При цьому з наданих перевіряючим особам копій протоколів засідання постійно діючої інвентаризаційної комісії ДП «Завод ім. В.О. Малишева» не вбачається участь розпорядника майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1 в проведенні інвентаризації майна божника, оскільки надані протоколи підписані лише членами постійно діючої комісії. Крім того, жодних висновків про оцінку майна боржника, які підтверджують визначення вартості майна ДП «Завод ім. В.О. Малишева» арбітражним керуючим ОСОБА_1 комісії з проведення перевірки його діяльності надані не були.

Заслухавши думки представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до Свідоцтва НОМЕР_1, виданого Міністерством юстиції України 12.06.2013р. на підставі Наказу Міністерства юстиції України від 05.03.2013р. №371/5, має право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (а.с. 16).

Ухвалою Господарського суду Харківської області у справі від 09.10.2012р. у справі 5023/10655/11 ОСОБА_1 призначено розпорядником майна Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» (а.с. 86-88).

11.03.2015р. ГТУЮ в Одеській області на адресу позивача направлено повідомлення від 10.03.2015р. про проведення позапланової виїзної перевірки, копію посвідчення від 10.03.2015р. №11, запит про надання документів, копію доручення Мінюсту від 17.02.2015р. та копію скарги ДК «Укроборонпром» від 28.01.2015р. (а.с. 17-33).

Як вбачається з матеріалів справи, до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України надійшла скарга ДК «Укроборонпром» від 28.01.2015р. №UOP-3.01-605 на дії арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень розпорядника майна ДП «Завод ім. В.О. Малишева» (а.с. 29-32).

За результатами розгляду даної скарги Департамент з питань банкрутства Міністерства юстиції України доручило ГТУЮ в Одеській області провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень розпорядника майна ДП «Завод ім. В.О. Малишева» з питань, викладених у скарзі ДК «Укроборонпром» від 28.01.2015р. №UOP-3.01-605 (а.с. 33).

У відповідь на запит відповідача про надання документів ОСОБА_1 надав відповідачу письмові пояснення у листі від 20.03.2015р. №01-07/294, відповідно до яких позивач вважає хибними доводи, викладені у скарзі, та надав відповідачу запитувані документи (а.с. 34-37).

В період з 20.03.2015р. по 24.03.2015р. посадовими особами ГТУЮ в Одеській області на підставі скарги ДК «Укроборонпром» від 28.01.2015р. №UOP-3.01-605, доручення Міністерства юстиції України від 17.02.2015р. №5755-0-33-15/3.0.2 проведено позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, про що складено довідку від 24.03.2015р. №08 (а.с. 39-61) та Акт від 02.04.2015р. №14 (а.с. 63-75).

До питань, щодо яких проводилась перевірка, включено також і виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог ухвал господарського суду Харківської області по справі №5023/10655/11 щодо проведення разом з боржником інвентаризації всіх активів ДП «Завод ім. В.О. Малишева», визначення його вартості.

Як зазначено у довідці від 24.03.2015р. №08, у письмовій скарзі, що стала підставою для проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, зазначено, що розпорядником майна боржника не виконані вимоги ухвали суду від 17.12.2014 в частині організації та забезпечення проведення інвентаризації майна, визначення його вартості. Надані розпорядником майна до суду актів інвентаризації не можуть вказувати про належне виконання вимог суду, оскільки інвентаризація була організована та проведена боржником за відсутності розпорядника майна. Крім цього, ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.10.2012 по справі № 5023/10655/11 зобов'язано, зокрема, керівника боржника разом з розпорядником майна боржника здійснити інвентаризацію всіх активів боржника, копії інвентаризації надати розпоряднику майна.

Дослідивши надані позивачем до перевірки документи, посадові особи ГТУЮ в Одеській області, дійшли висновку про порушення ОСОБА_1 вимог 5 ст. 124 Конституції України, ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України, п. 1 ч. 2, ч. З ст. 98 Закону № 4212-VI, а саме: під час виконання повноважень розпорядника майна ДП «Завод ім. В.О. Малишева» не в повному обсязі діяв добросовісно та розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення «вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство, не дотримався вимог законодавства під час виконання повноважень розпорядника майна ДП «Завод ім. В.О. Малишева», не виконав вимоги ухвали господарського суду Харківської області від 09.10.2012 по справі № 5023/10655/11 в частині проведення разом з керівником боржника інвентаризації всіх активів боржника та ухвали господарського суду Харківської області від 17.12.2014 по справі № 5023/10655/11 в частині проведення разом з керівником боржника інвентаризації майна боржника та визначення його вартості.

Також Довідка та Акт перевірки містять висновки про порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимоги 5 ч. 9 ст. 13 Закону № 2343-ХІІ, п. 2 ч. 2, ч. З ст. 98 Закону № 4212-IV, не діяв добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на виставі, у межах та спосіб, що передбачені законодавством України про банкрутство в частині невжиття заходів для захисту майна боржника за період, що підлягав перевірці.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 106 Закону позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 р. №1284/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 03.07.2013 р. за №1113/23645, затверджено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (надалі - Порядок №1284/5).

Відповідно до п. 1.3 Порядку №1284/5, контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий) здійснюють Міністерство юстиції України (далі - Мін'юст) як державний орган з питань банкрутства та за дорученням Мін'юсту України головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства (далі - орган контролю).

Згідно з п. п. 2.1 вищезазначеного Порядку, контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Відповідно до п. 2.2. Порядку №1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів: проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка); надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень; складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень (п. 2.3. Порядку №1284/5).

Відповідно до п. 2.6. Порядку №1284/5 підставами для проведення позапланової перевірки, серед іншого, є: звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

Згідно з п.п. 2.6.1. Порядку №1284/5 позапланова перевірка здійснюється Мін'юстом або територіальними органами з питань банкрутства за наявності доручення Мін'юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п'ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

Відповідно до п. 5.1. Порядку №1284/5 в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку (додаток 5) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

Арбітражний керуючий має право протягом п'яти робочих днів після складення Довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії (п. 6.1 Порядку №1284/5).

Згідно з п. 6.2 Порядку №1284/5 орган контролю зобов'язаний протягом двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим заперечень щодо Довідки опрацювати надані арбітражним керуючим пояснення, зауваження, заперечення.

Як встановлено п. 6.3. якщо відсутнє зобов'язання органу контролю надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу, комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 6) (далі - акт перевірки) протягом: двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень щодо Довідки. Якщо відсутнє зобов'язання органу контролю надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу, комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 6) (далі - акт перевірки) протягом: двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень щодо Довідки.

На виконання вищенаведених вимог Порядку №1284/5, відповідач, опрацювавши заперечення арбітражного керуючого на довідку від 24.03.2015р. №08, склав акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №14 від 02.04.2015р., яким зафіксовано порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1, викладені у Довідці.

Крім того, в Акті перевірки зазначено, що виявлені порушення є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень (а.с. 74-75).

З приводу виявлених порушень викладених у Довідці та Акті перевірки, судом встановлено наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09 жовтня 2012 року у справі №5023/10655/11 зобов'язано розпорядника майна виконати всі обов'язки передбачені п. 9 ст. 13, п. 5 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", надати у попереднє засідання суду аналіз фінансово-господарської та інвестиційної діяльності боржника, його положення на товарному ринку на час проведення попереднього засідання суду та зобов'язано керівника боржника разом з розпорядником майна боржника здійснити інвентаризацію всіх активів боржника, копії актів інвентаризації надати розпоряднику майна (а.с. 14-16).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09 жовтня 2012 року у справі №5023/10655/11 зобов'язано керівника боржника разом з розпорядником майна боржника здійснити інвентаризацію всіх активів боржника, копії актів інвентаризації надати розпоряднику майна (а.с. 86-88).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17 грудня 2014 року у справі №5023/10655/11 зобов'язано розпорядника майна разом з божником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника, визначити його вартість, відповідні акти надати до суду (а.с. 83-85).

Як зазначено в Акті перевірки, листом від 30.10.2012 № 30.10-51 розпорядник майна боржника звернувся до генерального директора ДП «Завод ім. В.О. Малишева» з проханням прийняти до відома ухвалу господарського суду Харківської області від 09.10.2012 по справі № 5023/10655/11 (в частині проведення інвентаризації) та вжити відповідних заходів щодо її виконання. Також вказаним листом розпорядник майна боржника просив генерального директора боржника заздалегідь повідомити його про початок проведення інвентаризації активів ДП «Завод ім. В.О. Малишева». У відповідь арбітражного керуючого ОСОБА_1 було проінформовано, що на виконання вимог ухвали суду від 09.10.2012 інвентаризація проводиться відповідно до наказів генерального директора від 28.09.2012 № 1188 та від 05.11.2012 № 1431, та її проведення буде завершено у грудні 2012 року. По завершенню проведеної інвентаризації розпоряднику майна боржника будуть надані інвентаризаційні відомості. Арбітражним керуючим були надані комісії копії наказів генерального директора від 28.09.2012 № 1188 та від 05.11.2012 № 1431. Так, зокрема, у наказі від 05.11.2012 № 1431 зазначено, що постановою господарського суду Харківської області від 09.10.2012 р. по справі №5023/10655/11 винесено рішення про проведення інвентаризації активів ДП «Завод ім. В.О. Малишева» спільно з розпорядником майна. Згідно наказу від 28.09.2012 №1188 на підприємстві призначено річну інвентаризацію. На підставі вищезазначеного, даним наказом створено постійнодіючу інвентаризаційну комісію у складі 8 осіб (працівники підприємства). Частиною 2 даного наказу головному бухгалтеру доручено за результатами співставлення бухгалтерського обліку та фактичної наявності залишків основних засобів надати копії інвентаризації активів підприємства арбітражному керуючому ОСОБА_1 згідно його повідомлення від 30.10.2012 №30.10-51. Так, арбітражним керуючим надано комісії копії протоколів засідання постійно діючої інвентаризаційної комісії ДП «Завод ім. В.О. Малишева» станом на: листопад 2012 року; вересень 2014 року. Комісією під час проведення перевірки встановлено, що ухвалами господарського суду Харківської області по справі № 5023/10655/11 від 09.10.2012, 17.12.2014 зобов'язано розпорядника майна та керівника боржника організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника. Однак, з наданих копій протоколів засідання постійнодіючої інвентаризаційної комісії ДП «Завод ім. В.О. Малишева», наданих для проведення перевірки, не вбачається участь розпорядника майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1 в проведенні інвентаризації майна боржника, оскільки надані протоколи підписані лише членами постійнодіючої комісії. Крім цього, не вбачається звернення розпорядника майна до керівника боржника з проханням включити його до складу інвентаризаційної комісії з метою належного виконання вимог ухвал господарського суду.

Зазначені обставини позивачем не заперечувались. Більш того, посилаючись на ч. 14 ст. 13 Закону, позивач вважає, що включення його до складу інвентаризаційної комісії є неприпустимим, а в ухвалах суду від 09.10.2012р. та 17.12.2014р. не зазначено, щоб боржник включив позивача до інвентаризаційної комісії та не визначено порядок проведення інвентаризації.

Відповідно до Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 11 серпня 1994 р. N 69 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), для проведення інвентаризаційної роботи на підприємствах, розпорядчим документом їх керівника створюються постійно діючі інвентаризаційні комісії у складі керівників структурних підрозділів, головного бухгалтера, які очолюються керівником підприємства або його заступником. У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що, окрім членів постійно діючої комісії, створеної відповідно до цієї Інструкції, при проведенні інвентаризації можуть бути присутні також і інші особи.

Враховуючи, що ухвалами Господарського суду Харківської області від 09.10.2012р. та від 17.12.2014р. позивача зобов'язано вчиняти певні дії разом із керівником боржника, то, відповідно, у арбітражного керуючого ОСОБА_1 виникає обов'язок брати участь у проведенні інвентаризації, що не заборонено приписами Інструкції.

Однак з матеріалів справи встановлено, що окрім звернення до керівника ДП «Завод ім. М.О. Малишева» з проханням прийняти до виконання ухвалу суду про проведення інвентаризації, позивачем не вжито ніяких заходів щодо організації та участі в проведенні інвентаризації.

Відтак суд погоджується з висновками, викладеними посадовими особами відповідача у Довідці та Акті, стосовно не виконання позивачем рішень суду в частині проведення інвентаризації майна боржника.

Стосовно висновку про нездійснення оцінки майна арбітражним керуючим ОСОБА_1 суд вказує на наступне.

Як зазначено в Довідці та Акті перевірки, та не заперечується позивачем, арбітражним керуючим ОСОБА_1 комісії надано копію листа ДП «Завод ім. В.О. Малишева» від 18.03.2015 № 1048/16 за підписом начальника юридичного відділу Повелиці Г.В., адресованого розпоряднику майна боржника про надання йому довідки про вартість майна ДП «Завод ім. В.О. Малишева» станом на 01.01.2015 з 09.10.2012. До вказаного листа додано копію листа за підписом головного бухгалтера Бондарєва А. б/н б/д, у якому зазначено, що станом на 01.01.2015 вартість майна ДП «Завод ім. В.О. Малишева» становить: балансова вартість основних засобів 201 632,00 тис. грн; первісна вартість 938 070,00 тис. грн; знос 736 438,00 тис. грн; незавершене виробництво 192 392,00 тис. грн; готова продукція 198 845,00 тис. грн; виробничі запаси 197 742,00 тис. грн.

З наведеного вбачається, що відомості про вартість майна боржника позивачем отримано від головного бухгалтера підприємства, а не в результаті проведення ним разом із керівником боржника дій, спрямованих на визначення вартості майна.

Крім того, обґрунтовуючи свою правову позицію щодо результатів проведеної перевірки, позивач зазначив, що, оскільки боржник ДП «Завод ім. В.О. Малишева» перебуває у додатку №1 переліку підприємств, що не підлягають приватизації згідно Закону України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», то визначення ринкової, ліквідаційної вартості є передчасним.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 43 Закону майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю. Оцінка майна державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, здійснюється обов'язково із залученням суб'єктів оціночної діяльності у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні, визначаються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 цього Закону оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 3 того ж Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках: створення підприємств (господарських товариств) на базі державного майна або майна, що є у комунальній власності; реорганізації, банкрутства, ліквідації державних, комунальних підприємств та підприємств (господарських товариств) з державною часткою майна (часткою комунального майна); виділення або визначення частки майна у спільному майні, в якому є державна частка (частка комунального майна); визначення вартості внесків учасників та засновників господарського товариства, якщо до зазначеного товариства вноситься майно господарських товариств з державною часткою (часткою комунального майна), а також у разі виходу (виключення) учасника або засновника із складу такого товариства; приватизації та іншого відчуження у випадках, встановлених законом, оренди, обміну, страхування державного майна, майна, що є у комунальній власності, а також повернення цього майна на підставі рішення суду; переоцінки основних фондів для цілей бухгалтерського обліку; оподаткування майна згідно з законом, крім випадків визначення розміру податку при спадкуванні спадкоємцями першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також при спадкуванні власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою; визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом; в інших випадках за рішенням суду або у зв'язку з необхідністю захисту суспільних інтересів.

Таким чином, проведення оцінки майна за рішенням суду є окремою підставою, передбаченою чинним законодавством, відмінною від такої підстави проведення оцінки мана як приватизація державного майна. Тому посилання позивача на те, що підприємство боржника не підлягає приватизації, а відтак і проведення оцінки вартості його майна є передчасним, суд не бере до уваги, оскільки рішення суду є достатньою підставою для здійснення такої оцінки.

Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими висновки посадових осіб відповідача стосовно невиконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимоги ухвал суду в частині не проведення оцінки майна боржника.

Що стосується висновків, викладених у Довідці та Акті перевірки, щодо невжиття позивачем заходів для захисту майна боржника, суд вказує наступне.

Як зазначено у Довідці та Акті перевірки, у письмовій скарзі, що стала підставою для проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 заявником зазначено, що надані арбітражним керуючим ОСОБА_1 на засіданні комітету кредиторів 14.01.2015 акти перевірки заходів щодо збереження та охорони майна, довідки про кількість виявлених правопорушників на ДП «Завод ім. В.О. Малишева» не можуть слугувати належними доказами виконання обов'язку вжиття заходів для захисту майна боржника, оскільки не містять конкретних заходів збереження за результатами виявлених порушень та недоліків в охороні. Так, арбітражним керуючим ОСОБА_1 надано комісії копію листа від 09.10.2012 № 09.10-5, скерованого генеральному директору ДП «Завод ім. В.О. Малишева» з проханням повідомити на підставі яких розпорядчих документів, та яким чином здійснюється охорона всіх об'єктів ДП «Завод ім. В.О. Малишева». Також у вказаному листі арбітражний керуючий просив надати інформацію по кожному об'єкту щодо випадків крадіжок та суми збитків за останні три роки. При цьому комісія звернула увагу арбітражного керуючого, що у вказаному листі арбітражний керуючий ОСОБА_1 просив надати інформацію щодо фактів, які вже відбулись (крадіжки майна на підприємстві), а, відповідно, щодо заходів, які вживаються для захисту майна підприємства, розпорядником майна боржника інформація не запитувалась. Крім того, з наданих до перевірки заходів щодо збереження та охорони майна ДП «Завод ім. В.О. Малишева» № 1 від 10.10.2012 та № 2 від 04.02.2013 вбачається, зокрема, що окремі ділянки основної огорожі периметра виконані з цегляної кладки і плит вимагають відновлення та заміни (акт № 1); окремі ділянки основної огорожі потребують ремонту (акт № 2). Тобто, зокрема, на протязі 4 місяців (з жовтня 2012 по лютий 2013 року) ділянки основної огорожі були в незадовільному стані та потребували ремонту, тоді як надана заступником начальника управління з охорони службова записка від 07.02.2013 № 81/92 свідчить, навпаки, відсутність пошкоджень огорожі. Тобто, у даному випадку є місце достовірності даних, наданих заступником начальника управління з охорони «Завод ім. В.О. Малишева».

Документи, що підтверджують вжиття арбітражним керуючим ОСОБА_1 конкретних заходів збереження активів боржника за результатами виявлених порушень та недоліків в охороні комісії надано не було. Крім того, арбітражним керуючим ОСОБА_1 надано комісії копії 2-х актів перевірки заходів щодо збереження та охорони майна ДП «Завод їм. В.О. Малишева» із викладенням наступних виявлених недоліків, а саме: акт № 8 від 16.12.2014: охоронне освітлення периметру потребує відновлення і ремонту; зруйновано заборонену зону; не встановлена на окремих ділянках огорожі периметра колюче-стрічкова спіраль типу «Егоза»,окремі ділянки основної огорожі периметра виконані з цегляної кладки і ж/б плит вимагають відновлення та заміни; в системі охорони підприємства та об'єктів по периметру основної огорожі охоронно-попереджувальна сигналізація відсутня; акт №9 від 14.01.2015: охоронне освітлення периметра та об'єктів перебуває у незадовільному стані, потребує ремонту; заборонена зона потребує часткового ремонту. Тобто, за 4 місяці виконання обов'язків розпорядника майна боржника, арбітражним керуючим ОСОБА_1 було лише двічі здійснено перевірку на предмет збереження та охорони майна на підприємстві, яке має важливе значення для обороноспроможності України, здійснює діяльність з виготовлення тяжкої та легкої бронетехніки, двигунів, запчастин та комплектуючих до них, у тому числі, для Міністерства оборони України. Проте, жодних документів, що підтверджують вжиття розпорядником майна ДП «Завод ім. В.О. Малишева» конкретних заходів збереження активів а за результатами виявлених порушень та недоліків в охороні комісії, не було, що в свою чергу свідчить про відсутність з боку арбітражного керуючого ОСОБА_1 контролю за розпорядженням майна боржника, неврахування прав та інтересів кредиторів, які мають грошові вимоги до боржника та врешті, про недобросовісне виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 покладених на нього обов'язків.

Жодна з наведених обставин не заперечувалась позивачем. При цьому, оскаржуючи зазначені висновки посадових осіб відповідача, ОСОБА_1 вказує, що чинним законодавством не встановлено переліку заходів із збереження майна боржника, яких зобов'язаний вживати арбітражний керуючий, а комісія не навела жодних конкретних заходів щодо збереження майна боржника, які позивач не виконав в розумінні положень Закону.

Відповідно до п.п. 2 ч. 2 ст. 98 Закону арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний: здійснювати заходи щодо захисту майна боржника.

Відповідно до ч. 3 цієї ж статті під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

З матеріалів справи суду не вбачається жодної обставини, яка б вказувала на вжиття позивачем відповідних заходів щодо збереження майна ДП «Завод ім. М.О. Малищева».

Стосовно того, що відповідачем включено до Довідки та Акту перевірки необхідність внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання, щодо застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень суд вказує наступне.

Відповідно до п. 6.13. Порядку №1248/5 у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання. У цьому випадку орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту, який забезпечує організацію роботи Дисциплінарної комісії (далі - структурний підрозділ), щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - пропозиція). До пропозиції орган контролю додає акт перевірки з усіма документами, що є його невід'ємними складовими.

Отже, включення до акту перевірки інформації про наявність підстав для внесення подання до Дисциплінарної комісії є правом посадових осіб відповідача, передбачене чинним законодавством.

Перевіривши всі обставини справи, суд не вбачає протиправності у діях відповідача щодо внесення до довідки від 24 березня 2015р. № 08 та Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 02 квітня 2014 року №14 відповідних відомостей.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог арбітражного керуючого ОСОБА_1 та відсутність підстав для їх задоволення.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Відповідно до вимог ст. 160 КАС України в судовому засіданні 21 травня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 11, 14, 71, 86, 94, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними дії щодо внесення до довідки №08 від 24.03.2015р. та Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 02.04.2014р. №14 відомостей, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та підписано судом 26 травня 2015 року.

Суддя Л.М. Токмілова

В зволенні адміністративного позову Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними дії щодо внесення до довідки №08 від 24.03.2015р. та Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 02.04.2014р. №14 відомостей, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та підписано судом 26 травня 2015 року.

25 травня 2015 року.