Справа № 826/18707/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

13 травня 2015 року № 826/18707/14
Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі також відповідач), в якому просив:

- визнати противоправною діяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка виразилась у не виконанні постанови суду від 13.08.2009 № 11/497 та чинного законодавства;

- зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до рішення суду нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 , пенсію, виходячи з посадового окладу 155 грн., окладу за військове звання у розмірі 135 грн. та всіма змінами розмірів видів грошового забезпечення, вказаних в грошовому атестаті 2013 року;

- здійснити ОСОБА_1 , перерахунок та виплату різниці в пенсії за минулий час - з 13.08.2008 р. по даний час.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відповідач свідомо і умисно не виконує рішення суду, що виявляється у відмові у виплаті позивачеві перерахованої пенсії по грошовому забезпеченню, виходячи з посадового окладу 155 гривень, як то передбачено рішенням суду у справі № 11/497, що завдає шкоди охоронюваним законом правам та інтересам позивача.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з мотивів необґрунтованості та безпідставності.

В судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, 13 серпня 2009 року Окружним адміністративним судом м. Києва було постановлене судове рішення у справі №11/497 за позовом ОСОБА_1 до Київського національного університету внутрішніх справ, Головного управління МВС України в м. Києві, Головного управління ПФУ в м. Києві, згідно резолютивної частини якого, відповідачів по даній справі було зобов`язано Київський національний університет внутрішніх справ зробити перерахунок розміру грошового забезпечення позивача, виходячи з посадового окладу у розмірі 155 грн. та надати відомості щодо зміненого грошового забезпечення Головному управлінню ПФУ в м. Києві. Зобов`язано Головне управлінню ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до розміру грошового забезпечення, визначеного виходячи з посадового у розмірі 155 грн. та виплатити недоотриману суму пенсії за останні дванадцять місяців.

Як зазначав позивач, виконуючи рішення суду Національна академія внутрішніх справ в 2013 році зробила перерахунок розміру грошового забезпечення та надала відповідні відомості в Головне управління. На підставі зазначених відомостей фахівці управління зробили перерахунок пенсії, але як зазначає позивач пенсію продовжують нараховувати і виплачувати по грошовому атестату 2005 року.

Поряд з цим, позивач доводив до відома суду, що листами від 04.09.2013 р. №21463/П-1881, 01.11.2013 р. № 26763/12/П-1881/1 та 17.02.2014 р. № 3813/12/п-156, його повідомлено, що виконуючи постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2009 р. у справі № 11/497 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві Пастушенку М.П. здійснено відповідний перерахунок пенсії в порядку, встановленому судовим рішенням за період з 13.08.2008 р. по 13.08.2009 р. на суму 1457.64 гривень. Для проведення виплати зазначених коштів оформлено доручення на одноразову виплату пенсії від 08.04.2013 р. так як іншого рішенням суду не встановлено.

Позивач вважав такі доводи відповідача необґрунтованими. Разом з тим, зазначав, що документ від 08.04.2013р. про виплату коштів у розмірі 1457,64 гривень не отримував. Незгода з вказаними діями та доводами відповідача обумовила звернення позивача з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) дій відповідача у межах спірних правовідносин з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Як встановлено матеріалами справи, 04.02.2013 року управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в м. Києві, на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2009 року №11/497 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 26.04.2012 року, надіслало до управління Грошовий атестат №89, для проведення відповідного перерахунку пенсії позивача.

В подальшому, на підставі грошового атестату №89 та відповідно до вимог постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2009 року, управлінням було здійснено перерахунок пенсії в порядку, встановленому судовим рішенням за період з 13.08.2008 р. по 13.08.2014 р., на суму 1457,64 грн.

Згідно зі ч.3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХП, 09.04.1992 р. усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.
07 листопада 2007 р. Кабінетом Міністрів України прийнята Постанови № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою з 01 січня 2008 року було впроваджено нові умови грошового забезпечення працюючих військовослужбовців, в зв`язку з чим позивачу було зроблено перерахунок пенсії з 01.01.2008 року, на підставі довідки від 19.03.2008 року №19/89/33572.

Позивач наполягає на виплаті йому надбавок та премії в розмірах, які були встановлені нормативними актами, що втратили чинність у 2008 році (тобто до 2008 року нижче перелічені надбавки входили до грошового забезпечення позивача, з якого виплачувалася пенсія): - щомісячна надбавка у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) установити військовослужбовцям (крім військовослужбовців Служби безпеки України, Управління державної охорони України, суддів військових місцевих та військових апеляційних судів та військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до Указу Президента України № 173/2002 від 23.02.2002 року «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», який втратив чинність 01.01.2008 року на підставі Указу Президента України №1234/2007 від 18.12.2007 року; - щомісячна надбавка за безперервну військову службу військовослужбовцям, які мають високі результати у службовій діяльності, у розмірі 90% грошового забезпечення встановлена Указом Президента України № 389/2003 від 05.05.2003року «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу», який також втратив чинність 01.01.2008 року на підставі Указу Президента України №1234/2007 від 18.12.2007 року, пунктами 31.2-31.3 якого визначено, що премія визначаються із розміру не менше ніж 10 відсотків посадового окладу, установлюються за рішенням МВС України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі МВС України, та особливостей проходження служби. Преміювання здійснюється в межах фонду грошового забезпечення. затвердженого для військової частини в кошторисі.

Поряд з цим, до введення в дію вказаної постанови КМУ виплата спірної премії проводилась на підставі Постанови КМУ №829 від 22.05.2000 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців» дія якої, стосовно вказаної премії, втратила чинність на підставі Постанови КМУ Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу №1294 від 07.11.2007 року.

Суд приймає до уваги ту обставину, що під час розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва в 2009 році судової справи №11/497, судом не досліджувалися вищезазначені додаткові види грошового забезпечення, які на час розгляду справи вже втратили чинність, грошовий же атестат виданий на виконання рішення суду станом на день звільнення позивача, тобто на 2005 рік, що повністю узгоджується з приписами законодавства та відповідає рішенню суду.

Встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення позивача виплачується з грошовою забезпечення встановленого довідкою управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в м. Києві від 19.03.2008 року №19/89/33572, згідно якої посадовий оклад становить 1350, 00 грн.

Разом з тим, в межах судового розгляду справи підтверджено, що на виконання постанови у справі № 11/497, для проведення виплати нарахованої суми коштів в розмірі 1457,64 грн. за період з 13.08.2008 р. по 13.08.2009 р. оформлено доручення від 08.04.2013р. на одноразову виплату, копія якого подана відповідачем до матеріалів судової справи.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

03.09.2014 року Кабінетом Міністрі України було прийнято постанову №440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою».

Даний Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень постанови КМУ №440 від 03.09.2014 року погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що у межах спірних правовідносин, відповідач вчинив усі передчасні законом дії щодо виконання рішення суду у справі № 11/497, що свідчить про те, що у рамках спірних правовідносин, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи викладені позивачем у позовній заяві спростовані матеріалами справи та імперативними приписами законодавства.

Натомість відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність оспорюваних дій.

За таких обставин позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур