Справа № 826/7219/15
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/7219/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 року м. Київ № 826/7219/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вовк П.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Прокурора Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» про стягнення заборгованості, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Прокурор Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві з адміністративним позовом про стягнення з ПАТ «Туристичний комплекс «Пролісок» заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у розмірі 483 573, 50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача станом на 28 лютого 2015 року перед бюджетом виникла заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на загальну суму 483 573, 50 грн., внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов’язань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2015 року було відкрито скорочене провадження у справі № 826/7219/15 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Зазначена ухвала про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі, відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, була отримана відповідачем 05 травня 2015 року.

ПАТ «Туристичний комплекс «Пролісок», у встановлений судом строк, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Туристичний комплекс «Пролісок» за період з березня 2014 року по січень 2015 року подав до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві одинадцять звітів про суми нарахованої плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов’язкове соціальне страхування до органів доходів і зборів.

Податковим органом на адресу ПАТ «Туристичний комплекс «Пролісок» надсилалась вимога від 03 березня 2015 року № Ю-674 на суму 483 573, 50 грн., у т.ч. недоїмка зі сплати єдиного внеску – 240 719, 64 грн., штрафи 108 896, 74 грн., пеня – 77 585, 08 грн., яка була отримана товариством 13 березня 2015 року, відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, виходячи з наступного.

Як вбачається з долученої позивачем до матеріалів справи облікової картки платника податків ПАТ «Туристичний комплекс «Пролісок», за останнім рахується заборгованість в розмірі 483 573, 50 грн. зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове соціальне страхування.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі – Закон № 2464-VI).

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 4 Закону 2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. 2 статті 6 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч. 8 статті 9 Закону 2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Пунктом 6 ч. 1 статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску (ч. 4 статті 25 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч. 10 статті 25 Закону № 2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п. 2 ч. 11 статті 25 Закону № 2464-VI, орган доходів і зборів, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Судом встановлено, що строк оскарження вказаного вище рішення, яким відповідачу визначено грошове зобов’язання сплив, доказів оскарження вимоги суду не надано.

Отже, за відповідачем обліковується сума узгодженого зобов’язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на загальну суму 483 573, 50 грн., у т.ч. недоїмка зі сплати єдиного внеску – 240 719, 64 грн., штрафи – 108 896, 74 грн., пеня – 77 585, 08 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно абз. 9, 10 ч. 4 статті 25 Закону № 2464-VI, у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці дев'ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог, доказів про сплату зазначеної суми податкової заборгованості відповідачем надано не було.

Виходячи з вищенаведених приписів законодавства, поданих позивачем документів і матеріалів, з’ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та враховуючи те, що відповідач у встановлений судом строк своїм правом на подання письмових заперечень проти позову не скористався, не спростував тверджень позивача, у добровільному порядку кошти не сплатив, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи і дослідженими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь сторони, звільненої від сплати судового збору, а також за відсутності витрат, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 69-71, 160-162, 183-2, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Прокурора Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві - задовольнити повністю.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк