Справа № 826/3752/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

25 травня 2015 року 08:17 справа №826/3752/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до1. Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Володковича Володимира Володимировича 2. Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Володковича Володимира Володимировича (далі по тексту - відповідач 1, Державний реєстратор Володкович В.В.), та Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач 2, Реєстраційна служба), в якому просить: 1) визнати протиправним рішення Державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 22 січня 2015 року №18781946; 2) скасувати рішення Державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 22 січня 2015 року №18781946; 3) зобов'язати Реєстраційну службу після набрання судовим рішенням по даній справі законної сили повторно розглянути заяву №9668589 та документи, подані 29 грудня 2014 року представником за довіреністю ОСОБА_3 для проведення державної реєстрації прав, з урахуванням цього судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3752/15 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 30 квітня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримала; представник відповідача 1, 2 до суду своїх представників не направили.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників відповідачів 1, 2, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 30 квітня 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

З метою державної реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 представником позивача - ОСОБА_3, подано до Реєстраційної служби заяву про державну реєстрацію права власності на квартиру від 29 грудня 2014 року, зареєстровану за №96685689.

За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів Державним реєстратором Володковичем В.В. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 22 січня 2015 року №187819416, у зв'язку із тим, що заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, а саме: згідно відомостей з Державного реєстру речових прав накладено арешт на все майно ТОВ фірма "Консоль ЛТД".

Позивач не погоджується з рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки інвестори об'єкта будівництва не є стороною обтяжень, на які посилається відповідач 2 в рішенні про відмову в державній реєстрації. Наявність зареєстрованих обтяжень на все нерухоме майно управителя фонду фінансування будівництва не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомості за інвесторами.

Відповідач 2 у письмовому запереченні проти позову зазначив про відповідність оскаржуваного рішення вимогам законодавства. Відповідач 1 письмового заперечення проти позову до суду не надав.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі місту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оскаржуване рішення на предмет відповідності вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд керується наступним.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Частина перша статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до частин першої - четвертої, сьомої та одинадцятої статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом. Реєстрація заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості їх надходження. Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку. Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не приймається у разі відсутності документа, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень. Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не приймається у разі відсутності документа, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи - також документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб. У випадках, установлених законом, представник іноземної особи пред'являє документи, легалізовані в установленому нормативно-правовими актами порядку.

Згідно частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно частини другої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Частина четверта статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Зміст процитованих правових норм вказує, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та доданих до неї документів державний реєстратор може прийняти одне із рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації; у свою чергу відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень може мати місце за наявності вичерпних підстав, визначених Законом.

Як встановлено вище, підставою для відмови у державній реєстрації прав на квартиру АДРЕСА_1, стало подання заяви про державну реєстрацію прав після державної реєстрації обтяжень.

Пункт 5 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Буквальний зміст цієї норми Закону вказує на можливість відмови у державній реєстрації прав лише при відчуженні нерухомого майна та за наявності вже зареєстрованого обтяження саме щодо цього ж майна.

Разом з тим, матеріали справи підтверджують, що у межах спірних правовідносин заява про державну реєстрацію прав не пов'язана із відчуженням нерухомого майна, а подана у зв'язку із виникненням права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна.

Так, право власності на квартиру АДРЕСА_1, виникло у позивача на підставі договору про спільну діяльність у пайовій участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку у формі товариства від 25 лютого 2004 року №0537/322-150 (р), додаткової угоди до нього, договору пайової участі у фінансуванні будівництва багатоквартирного житлового будинку від 10 січня 2006 року, що укладені між ТОВ фірма "Консоль ЛТД" та позивачем, акта приймання-передачі квартири від 05 лютого 2014 року.

Крім того, доказів, які б підтверджували накладення арешту чи іншого обтяження на квартиру АДРЕСА_1, відповідачами до суду не надано.

Враховуючи викладене вище, відмова у державній реєстрації прав на квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку із тим, що заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, є протиправною.

Інших обставин, які б могли бути підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень судом не встановлено, а відповідачами не наведено.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на накладення арешту на ТОВ фірма "Консоль ЛТД", оскільки відповідач не підтвердив вказану інформацію документально, вказане підприємство не є власником спірної квартири, а позивач, як інвестор будівництва не є стороною обтяження.

Таким чином, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 22 січня 2015 року №18781946, прийняте Державним реєстратором Володковичем В.В. є протиправним і підлягає скасуванню.

З огляду на протиправність рішення про відмову у державній реєстрації прав, суд вважає, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно зобов'язати відповідача 2 повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №9668589 та додані до неї документи, подані 29 грудня 2014 року представником позивача ОСОБА_3, з урахуванням висновків суду.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Володковича Володимира Володимировича про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 22 січня 2015 року №187819416.

3. Зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №9668589 та додані до неї документи, подані 29 грудня 2014 року її представником ОСОБА_3 .

4. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко