Справа № 820/735/15
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 р.Справа № 820/735/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ДІО-ГРУП» на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДІО-ГРУП» до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

У С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ДІО-ГРУП» (далі по тексту ТОВ «ДІО-ГРУП») - звернувся до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення відповідача - Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі - Західної ОДПІ) № від 07.10.2014 року, щодо застосування штрафної санкції у сумі 28.590,00 грн., відповідно до ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №265/95-ВР).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправомірність проведення фахівцями Західної ОДПІ фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання та обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документів, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) ТОВ «ДІО-ГРУП». Також позивач зазначив, що висновок щодо порушення ТОВ «ДІО-ГРУП» пункту 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР, та застосування за вказане порушення санкції є неправомірним, оскільки підприємством у відповідності до норм чинного законодавства ведеться облік товарних запасів, а ненадання накладних на товар при проведенні перевірки було обумовлено тим, що у бухгалтер, який є відповідальними за їх збереження, був відсутній у зв'язку з закінченням його робочого часу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року в задоволенні адміністративного позову ТОВ «ДІО-ГРУП» відмовлено.

Судове рішення мотивовано посиланням на необґрунтованість позовних вимог підприємства щодо скасування податкового повідомлення - рішення № від 07.10.2014 року, у зв'язку з ненаданням позивачем у встановленому порядку при здійсненні перевірки, та у визначений строк документів, що підтвердили б відсутність встановленого актом перевірки правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ТОВ «ДІО-ГРУП» в апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року та прийняти нове судове рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а оскаржувану постанову, відповідно до положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 вересня 2014 року, на підставі направлення на перевірку №3539, №3540 від 17 вересня 2014 року, фахівцями Західної ОДПІ м. Харкова проведено фактичну перевірку щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання та обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документів, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) ТОВ «ДІО-ГРУП» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 123 за результатами якої складено Акт № 1454/20/40/22/37366884 (а.с. 17-18, 35-36, далі - Акт).

Даний Акт позивачем підписано без зауважень.

У вказаному Акті, у тому числі, зафіксовано, встановлене в ході проведення перевірки, порушення позивачем: п. 1, 2, 12, 13 ст. 3 Закону України №265/95-ВР.

Предметом оскарження в межах даної адміністративної справи є встановлені актом перевірки порушення позивачем п. 12 ст.3 Закону України №265/95-ВР, а саме: порушення встановленого порядку ведення обліку ТМЦ за місцем їх реалізації та зберігання, а саме в реалізації не облікований товар на суму 14.295,00 грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 07 жовтня 2014 року, яким ТОВ «ДІО-ГРУП» визначено суму податкового зобов'язання з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 28.593,00 грн (а.с. 37).

Не погоджуючись з винесеним рішенням, ТОВ «ДІО-ГРУП», керуючись статтями 55, 56 Податкового кодексу України оскаржило вказане податкове повідомлення - рішення в адміністративному порядку (а.с. 73-80). В обгрунтування своєї позиціє зазначає, що в ході проведення перевірки перевіряючим повідомлено, що всі документи на товар містяться в бухгалтерії підприємства, що розташована на 2 поверсі будівлі де проводилась перевірка, та оскільки бухгалтер підприємства працює 8-годинний робочий день під час проведення перевірки його не було оскільки його робочий день скінчився. Даний факт контролюючим органом проігноровано та зроблено безпідставні висновки про відсутність документів за місцем їх реалізації. Зазначає, що відповідно до п. 1.3 Акту перевірки, тривалість перевірки складає 10 діб з 17.09.2014 року, однак перевіряючі фактично прийшли лише 1 раз 18.09.2014 року. Крім того в п. 4.2 Акту вказано, що для ознайомлення з матеріалами перевірки, надання вмотивованих пояснень та документів щодо фактів, викладених в акті, керівнику пропонується прибути до органу ДПС за місцем реєстрації, однак не вказано протягом якого терміну та до кого звернутися. Таким чином право ТОВ «ДІО-ГРУП» на надання заперечень або доказів своєчасного та повного оприбуткування товарів за місцем їх обліку порушено. Вказує на необґрунтованість висновків відповідача щодо встановленого порушення та зазначає, що накладні на товар не свідчать про факт оприбуткування товарів або факт ведення обліку реалізації товарів, а є підтвердженням наявності у суб'єкта права на зазначений товар. Таким чином, відсутність накладних не може бути віднесена до порушень установленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Зазначає, що підприємство, до прийняття відповідачем рішення, в межах визначеного строку з моменту отримання акту надав копії видаткових та товарно-транспортних накладних та товар зазначений в Акті перевірки, якими спростовуються висновки Акту перевірки про наявність порушення в діяльності позивача щодо ведення обліку товарів за місцем реалізації та зберігання товарів з порушенням встановленого порядку.

За наслідками оскарження, рішенням Головного управління Міндоходів у Харківській області (а.с. 68-70) та рішенням Державної фіскальної служби України від 05.01.2015 року (а.с. 71-72) скаргу директора ТОВ «ДІО-ГРУП» залишено без задоволення, податкове повідомлення - рішення № від 07.10.2014 року залишено без змін.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог ТОВ «ДІО-ГРУП» колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України №265/95-ВР і його вимоги поширюються на всіх юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), а також на фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг тощо.

Згідно ст. 15 Закону №265/95-ВР контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 80.1 та п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно зі статтею 81 цього Кодексу (п. 80.5 ст. 80 ПК України).

Згідно п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Положеннями п. 86.5 ст. 86 ПК України визначено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). У разі якщо платник податків (його відокремлені підрозділи) здійснює свою діяльність не за основним місцем обліку платника податків, контролюючий орган, який проводив перевірку, не пізніше трьох робочих днів з дня реєстрації акта (довідки) в цьому органі направляє акт (довідку) до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. Копія акта (довідки) перевірки з відміткою про реєстрацію в журналі реєстрації актів (довідок) перевірок зберігається у контролюючому органі, який проводив перевірку.

Відповідно до приписів п. 86.7 ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

Згідно п. 86.8 ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 Закону №265/95-ВР визначено, що облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно ст. 20 Закону №265/95-ВР до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що відповідачем вибірковою перевіркою встановлено факт здійснення позивачем реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання на загальну суму 14.295,00 грн. у зв'язку з чим, згідно ст. 20 Закону №265/95-ВР, застосовано до ТОВ «ДІО-ГРУП» суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 28590,00 грн. (2 х 14295,00 грн.).

До перевірки первинні документи (копії видаткових, товарно-транспортних накладних на товар та чеків щодо наявності облікованого товару ТОВ «ДІО-ГРУП» що знаходяться за місцем реалізації та зберігання товару), що підтверджують правомірність формування показників звітності не надано.

Відповідно до ст. 44.6 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Отже, вищезазначеною правовою нормою визначено обов'язок позивача надати документи на підтвердження правомірності формування показників звітності, та наслідки неподання таких документів.

Статтею 44.7 ПК України визначено, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи). Протягом трьох робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні. У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про безпідставність посилання позивача на ті обставини, що в ході перевірки перевіряючим було повідомлено, що всі документи на товар містяться в бухгалтерії підприємства, що розташована на 2 поверсі будівлі де проводилась перевірки, а у бухгалтера закінчився робочий день, оскільки ненадання платником податків при проведенні перевірки для огляду та звірки з даними бухгалтерського обліку податкових накладних на товар, ТТН, що знаходяться за місцем реалізації та зберігання товару, позбавляє контролюючий орган дійти висновку про правильність, повноту та своєчасність ведення такого обліку.

Документи, які, на думку позивача, підтверджують правомірність його дій та свідчать про відсутність зафіксованих в акті перевірки порушень, ТОВ «ДІО-ГРУП» до контролюючого органу під час проведення перевірки та у подальшому до часу прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення надані не були.

Доказів зворотного позивач судам першої та апеляційної інстанції не надав.

Таким чином, враховуючи, що такі документи не були подані відповідачу у встановленому порядку при здійсненні перевірки, та позивачем не обґрунтовано неможливість їх подання у визначений строк, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі документи не містять доказової бази про відсутність встановленого актом перевірки правопорушення.

За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року прийнята судом у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, з вірним встановленням обставин справи, що відповідно до приписів ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін. Підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

В порядку, передбаченому ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України, розгляд справи відбувся за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Керуючись ст. ст. 41 ч. 1, 160, 167, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДІО-ГРУП» залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 25 травня 2015 року.