Справа № 804/13011/13-а
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2015 рокусправа № 804/13011/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Нікопольської об'єднаної держаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року у справі №804/13011/13-а за позовом публічного акціонерного товариства «Новопавлівський гранітний кар'єр» до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання неправомірною бездіяльність та стягнення суми бюджетного відшкодування,-

в с т а н о в и В :

Публічне акціонерне товариство «Новопавлівський гранітний кар'єр» (далі - ПАТ «Новопавлівський гранітний кар'єр») звернулося до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 25.10.2013 р., просить визнати неправомірною бездіяльність Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, що полягає у ненаданні у встановлені строки до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області після завершення судового оскарження висновків на бюджетне відшкодування податку на додану вартість в сумі 1 465 714 грн., та стягнути з Державного бюджету України на користь позивача узгоджену суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість на вказану суму

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що судами першої та апеляційної інстанцій підтверджена правомірність визначення суми бюджетного відшкодування по податковим деклараціям з податку на додану вартість, що підтверджує його право на бюджетне відшкодування на загальну суму 1 465 714 грн. Отже, як зазначає позивач, враховуючи, що процедура судового оскарження результатів перевірок ДПІ завершена, та дії податкового органу по зменшенню позивачу сум бюджетного відшкодування судами визнано неправомірними, у зв'язку з чим скасовано відповідні податкові повідомлення-рішення, податковий орган повинен був надати казначейській службі висновки про бюджетне відшкодування на вказану суму протягом останніх п'яти робочих днів, що настали за днем отримання ухвал суду апеляційної інстанції, які свідчать про набрання постановами судів першої інстанції законної сили.

На думку позивача, внаслідок бездіяльності податковим органом порушено приписи п. 200.12, п. 200.13, п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України, чим позбавлено позивача права на бюджетне відшкодування. Враховуючи, що у відповідності до п. п. 4.5 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України № 460/2011 від 13.04.2011 р., Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду, позов пред'явлено також до названої установи..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року адміністративний позов задоволено. Постанова суду мотивована тим, що податковим органом не дотримано вимог п. 200.15 ст. 200 ПК України щодо надання органу, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету ПАТ «Новопавлівський гранітний кар'єр». Право позивача на отримання бюджетного відшкодування підтверджено належним чином.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального права та невідповідність рішення суду обставинам справи, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Так, відповідач зазначає, що згідно ст. 200 Податкового кодексу України, органи Державного казначейства здійснюють відшкодування податку на додану вартість підприємствам згідно з отриманими від податкових органів реєстром та висновками. Як свідчать матеріали справи, до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області не надходило висновків, на підставі яких, повинно здійснюватись відшкодування з Державного бюджету. Тому, вимога про стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ «Новопавлівський гранітний кар'єр» суми податку на додану вартість не підлягає задоволенню.

До суду також надійшла апеляційна скарга Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, у якій названа особа, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2014 р. та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. ДПІ наполягає на тому, що з прийняттям рішення судом апеляційної інстанції процедура судового оскарження не закінчується. У спірному випадку постанову суду апеляційної інстанції оскарженого в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України. У зв'язку з чим, процедура судового оскарження буде вважатися закінченою з дня ухвалення рішення Вищим адміністративним судом України або, у випадках передбачених законом, рішення Верховним Судом України.

Позивач подав заперечення на апеляційні скарги, у яких просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

У судовому засіданні представники позивача заперечували проти задоволення апеляційних скарг та просили залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Представники відповідачів, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду, до суду не прибули.

Заслухавши представників позивача та дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, на підставі поданих платником податків декларацій з податку на додану вартість, податковим органом проведено камеральні перевірки достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, за наслідком яких винесено податкові повідомленнями-рішеннями № від 18.05.2011 р., № від 31.05.2010 р., № від 01.06.2011 р., № від 12.07.2011 р., № від 27.07.2011 р., № 0 від 19.09.2011 р. про зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за періоди:

- за березень 2010 року - на суму 90 514 грн. (а.с.6-9);

- за січень 2011 року - на суму 546 800 грн. (а.с.15-18);

- за лютий 2011 року - на суму 122 510 грн. (а.с.20-24);

- за березень 2011 року - на суму 224 006 грн. (а.с.26-29);

- за квітень 2011 року - на суму 320 751 грн. (а.с.35-38);

- за червень 2011 року - на суму 161 133 грн., а всього на загальну суму 1465714 грн., які відповідач оскаржив у судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2010 р. по справі 2а-7046/10/0470, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012 р., податкове повідомлення-рішення ОДПІ від 31.05.2010 р. № , винесене на підставі висновків камеральної перевірки достовірності нарахування заявленої в податковій декларації з ПДВ за березень 2010 року суми бюджетного відшкодування у розмірі 90514 грн., яким позивачу було зменшено бюджетне відшкодування податку на додану вартість на вказану суму - скасоване та визнане протиправним (а.с. 10-12).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2011 р. по справі № 2а/0470/8948/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2013 р., податкові повідомлення-рішення ОДПІ № від 18.05.2011 р., яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 546 800 грн. по декларації за січень 2011 року, № від 01.06.2011 р., яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 122 510 грн. по декларації за лютий 2011 року, № 0 від 12.07.2011 р., яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 224 006 грн. по декларації за березень 2011 року - скасовані та визнані протиправними (а.с. 30-33).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2011 року по справі № 2а/0470/9484/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2012 р., податкове повідомлення-рішення ОДПІ № 0 від 27.07.2011 р., яким позивачу було зменшено бюджетне відшкодування податку на додану вартість в розмірі 320 751 грн. по декларації з податку на додану вартість за квітень 2011 року - скасовано та визнано протиправним (а.с. 39-43).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2012 року по справі № 2а/0470/15101/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 р., податкове повідомлення-рішення ОДПІ № 0 від 19.09.2011 р., яким позивачу було зменшено бюджетне відшкодування податку на додану вартість в розмірі 161 133 грн. по декларації за червень 2011 року - скасовано та визнано протиправним (а.с. 48-52).

Згідно пояснень представників позивача судові рішення у справах №2а-7046/10/0470, № 2а/0470/8948/11, № 2а/0470/15101/11 залишено без зміну хвалами Вищого адміністративного Суду від 27.12.2012р.,18.03.2015р., та від 29.07.2013р. відповідно. Вищим адміністративним Судом також відкрито провадження у справі № 2а/0470/9484/11 (ухвала від 21.09.2012р. К/9991/57146/12). Однак, заходи, передбачені п.5 ч.1 ст.215 КАС, касаційною інстанцією не здійснювались.

Вищенаведені обставини підтверджені відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений статтею 200 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п. 200.8 ст. 200 ПК України до декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (п. 200.8 ст. 200 ПК України).

За приписами п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган, зокрема, у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Відповідно до п.200.15 ст.200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно із п.200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважається заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Отже, вказаними нормами права, зокрема, визначено час набуття статусу бюджетної заборгованості суми, заявленою до бюджетного відшкодування. У тому числі, такий статус сума, заявлена до бюджетного відшкодування, набуває після закінчення процедури судового оскарження.

В той же час, Податковим кодексом України не визначено час (подію), з якими б законодавець пов'язував закінчення процедури судового оскарження у правовідносинах щодо бюджетного відшкодування.

На думку колегії суддів, при вирішенні спірних правовідносин слід виходити з конституційного принципу обов'язковості виконання судових рішень (ст..124 Конституції України).

Відповідно до ст..255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно із ч.3 ст.254 КАС України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Таким чином, з огляду на загальні принципи набрання судовим рішенням законної сили, колегія суддів вважає, що набрання судовим рішенням законної сили, яке є обов'язковим до виконання, обумовлює виникнення у податкового органу обов'язку подати органу державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновок суду першої інстанції, що з прийняттям рішення судом апеляційної інстанції, сума заявлена до бюджетного відшкодування набуває статусу бюджетної заборгованості.

Отже, колегія суддів вважає встановленим факт не виконання податковим органом обов'язку, передбаченого п.200.15 ст.200 ПК України, що порушує право позивача на отримання бюджетного відшкодування.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції, яка полягає у невиконанні норм п.200.15 ст.200 ПК України, та стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ «Новопавлівський гранітний кар'єр» заборгованості з податку на додану вартість у сумі 1465714 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року у справі №804/13011/13-а - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку передбаченому ст..212 КАС України.

Рішення суду виготовлено у повному обсязі 20.05.2015р.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко