Справа № 821/1142/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1142/15-а
13 год. 35 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Кучерявого О.С., представника відповідача Белінської Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Резтех" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Товариств з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Резтех" (позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ДПІ), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 31.03.2015 р. про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 78389,93 грн. та штрафних санкцій у сумі 39194,97 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що збільшення грошового зобов'язання з ПДВ за червень, серпень 2014 за результатами перевірки та за спірним податковим повідомленням - рішенням здійснено у зв'язку з не підтвердженням реальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентом - постачальником ТОВ "ВМГ" . Позивач стверджує, що протягом вересня, жовтня 2014 на підставі договору придбав у ТОВ "ВМГ" дріт мідний м'який (ДММ, товар), розрахувався за товар, отримав видаткові та податкові накладні, первинні бухгалтерські документи оформлені належним чином. Товар використаний у господарській діяльності позивача - використано при виробництві банки жестяної. На думку позивача, він правомірно сформував податковий кредит по вказаним господарським операціям від ТОВ "ВМГ", а тому спірне ППР є неправомірним та підлягає скасуванню. Також позивач повідомив, що правовідносини ТОВ "ВМГ" з контрагентами-покупцями, у тому числі з ТОВ "Торгівельний дім "Резтех" досліджувались у справі № 817/2284/14 за позовом ТОВ "ВМГ" до Державної податкової інспекції у Рівненському районі ТУ Міндоходів у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Постановою у цій справі встановлено реальність виконання укладених угод ТОВ "ВМГ" з контрагентами-покупцями, та відсутність підстав у податкового органу вважати їх нікчемними.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти позову, суду пояснив, що ДПІ правомірно визначені зобов'язання за результатами господарської операції позивача із ТОВ "ВМГ". Під час перевірки встановлено, що податкові накладні отримані ТОВ "ТД "Резтех" складені з порушенням норм ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 № 996-ХІУ, сертифікати якості товару оформлені без реєстраційного номеру, не на фірмовому бланку, у товарно-транспортних накладних місце поставки товару не відповідає адресі, вказаній у податкових накладних. Свідоцтво платника податків ТОВ "ВМГ" анульоване. За таких обставин, угоди позивача із ТОВ "ВМГ" у перевіряємому періоді є безтоварними, товар не придбавався та не перевозився, відповідно відсутні підстави для формування податкового кредиту. Саме тому відповідач вважає висновки акту перевірки обґрунтованими.

В судовому засіданні представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

ДПІ у м. Херсоні була проведена позапланова документальна виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Резтех" з питання взаємовідносин з ТОВ "ВМГ" за вересень, жовтень 2014 року.

За результатами вказаної перевірки був складений акт від 27.02.2015 року № 45/21-03-22-04/37353315, у висновках якого зазначено, що позивачем порушено п. 44.1, ст. 44, п.185.1 ст.185, п.186.1, п.186.2 ст. 186, п. 198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.5, п.198.6 ст, 198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого занижено суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму ПДВ 78289,93 грн., в т.ч.: вересень 2014 року - у сумі ПДВ 16087,50грн., жовтень 2014 року - у сумі ПДВ 62302,43грн.

Підставою, для встановлення зазначених фактів, відповідач вказує невідповідність первинних бухгалтерських документів, складених під час здійснення господарської операції з купівлі товару від ТОВ "ВМГ", вимогам чинного законодавства, а саме : сертифікати якості від 23.09.2014 року № 015, від 01.10.2014 року № 019, від 16.10.2014 року № 021 складено не на фірмовому бланку, немає реєстраційного номеру; податкові накладні ТОВ "ТД "Резтех" по взаємовідносинам з контрагентом - постачальником ТОВ "ВМГ" від 22.09.2014, № 40, від 01.10.2014, № 2, від 14.10.2014, № 29, та від 16.10.2014, № 32 складено з порушенням норм с. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999, № 996-ХІУ , так як у вищезазначених податкових накладних, графа - податкова адреса продавця ТОВ "ВМГ": вул. Штенгеля, 3 а, с.Городок, Рівненський р-н., Рівненська область, не відповідає даним бази ДФС системи "Податковий Блок", а саме: вул. Кості Левицького, 23, кв.1, Личаківський район, м. Львів. Також в договорі купівлі - продажу № 13-з від 23.04.2014 року, зазначено, що місцем поставки товару є склад продавця. Проте в товаро - транспортних накладних в графі - пункт навантаження: м. Львів, не відповідає податковій адресі податкових накладних: вул. Штенгеля, 3а, с. Городок, Рівненський р-н., Рівненська область. Згідно системи "Податковий Блок" - "Аналітична система" підсистеми "Перегляд результатів співставлення" ТОВ "ВМГ" (код 36671014) має стан 9- направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Свідоцтво платника податку на додану вартість анульоване. У ТОВ "ВМГ" відсутнє майно та інші матеріальні ресурси, економічно необхідні для здійснення операцій з купівлі - продажу, надання послуг. За таких обставин податковий орган дійшов висновку що, договори укладені між позивачем та ТОВ «ВМГ» у вересні, жовтні 2014 року не спричинили реального настання наслідків.

За висновками перевірки ДПІ у м. Херсоні прийнято податкове повідомлення - рішення № від 31.03.2015 про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 78389,93 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 39194,97 грн. . яке є предметом даного спору.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дослідив факт реальності здійснення господарської операції між позивачем та ТОВ «ВМГ» та застосував наступні норми законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється господарська діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

23 квітня 2014 року між ТОВ «ТД «Резтех» (Покупець) та ТОВ «ВМГ» Продавець) був укладений договір купівлі - продажу № 13-з відповідно до якого продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупцю дріт мідний м'який , а покупець - прийняти і оплатити його на умовах цього договору.

На виконання умов договорів ТОВ «ТД «Резтех» протягом вересень - жовтень 2014 року поставлено дріт мідний м'який (ДММ) різних діаметрів на загальну суму 470550,60 грн., що підтверджується наданими суду доказами, а саме видатковими накладними № 367 від 23.09.2014, № 381 від 01.10.2014, № 405 від 16.10.2014, податковими накладними № 40 від 22.09.2014, № 2від 01.10.2014, № 29 від 14.10.2014, № 32 від 16.10.2014. Розрахунки між позивачем та ТОВ «ВМГ» проводились у безготівковій формі, що підтверджується наданими суду копіями платіжних доручень за період вересень, жовтень 2014.

Товар перевозився перевізниками ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Глоріятранс», на замовлення ТОВ «ТД «Резтех» на підставі відповідних заявок до договору від 16.10.2014 року № 161014/1/3, до договору № 11-04/13 від 30.04.2013, на транспортне експедиційне обслуговування ФОП ОСОБА_3, що підтверджується актом здачі-прийомки виконаних послуг № 2010 від 20.10.2014р., на суму 2200,00грн. а також заявок до договорів від 23.09.2014 року № 230914/1/3 до договору № 190414/1/8 від 29.04.2013р., на транспортне експедиційне обслуговування ТОВ "Глоріятранс», що підтверджується актом здачі-прийомки виконаних послуг № 137 від 25.09.2014 на суму 1700грн.

Придбаний товар оприбуткований на склад та використаний у власній господарській діяльності позивача - при виробництві банки жестяної (в якості давальницької сировини).

Суд не погоджується із податковим органом, що недоліки складання сертифікатів якості товару є беззаперечним доказом відсутності поставок товару оскільки, неправильно складені сертифікати якості на товар не може слугувати беззаперечним доказом неправомірності вчиненої господарьської операції, оскільки в першу чергу мають досліджуватися первинні бухгалтерські документи, а сертифікат якості - це документ, який є гарантією того, що продукція відповідає встановленим законодавством вимогам і видається виробником на партію товару (продукції) і супроводжує даний товар (продукцію) до споживача, незалежно від його проходження по «ланцюгу» купівлі - продажу. В силу ч.1. ст. 268 Господарського кодексу України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. При цьому, згідно ч.4 цієї норми, постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов договору купівлі - продажу від 23 квітня 2014 року визначено, що якість товару, що постачається продавцем, повинна відповідати діючим державним стандартам та/або технічним умовам, а також сертифікату якості підприємства - виробника (п.1.4. договору). Отже, неналежне оформлення сертифікатів якості не може бути підставою для не включення до складу податкового кредиту сум ПДВ відповідно до господарських операцій позивача та ТОВ «ВМГ».

Щодо юридичної адреси ТОВ "ВМГ", вказаної у податкових накладних та товарно-транспортних накладних, слід зазначити, що вона відповідає фактичному місцю реєстрації товариства - Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Б.Штейнгеля, буд.3/А, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість № 100319316 серія НБ № 449565, що діє з 26.01.2011. ТОВ «ВМГ» ( код ЄДРПО 36671010) є платником ПДВ, свідоцтво не анульоване, що підтверджується наданим позивачем витягом з реєстру платників ПДП, де зазначено, що інформації про особу з податковим номером 36671010 відсутні в базі «Анульована реєстрація платників ПДВ». Цей факт відповдіачем не спростований.

Суд зазначає, що позивачем надано первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій щодо купівлі товару та подальшого його використання у власній господарській діяльності.

Враховуючи, що позивачем, як доказ здійснення господарської операції, були надані суду належним чином засвідчені копії первинних документів, які відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" фіксують факт здійснення господарської операції та подальшої її реалізації, суд вважає висновок контролюючого органу про неможливість підтвердження факту реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом безпідставним.

Щодо встановлення контролюючим органом порушень п.п. 198.1 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.6 статті 198 ПКУ визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку. Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Таким чином, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Надані податковою інспекцією докази не містять в повному обсязі безумовних доказів безтоварності операцій, здійснених позивачем з постачальником. В податковій звітності даний постачальник відобразив господарські операції з позивачем, отже, задекларував податкові зобов'язання. Дане товариство на момент здійснення господарських операції з позивачем було зареєстровано юридичною особою, платником ПДВ, мало право видавати податкові накладні. ДПІ не надала суду належних доказів того, що на момент проведення операцій з позивачем ТОВ «ВМГ» було фіктивним підприємством, вчиняло порушення в сфері оподаткування, документувало безтоварні операції з метою формування фіктивного податкового кредиту для інших суб'єктів господарювання, та укладало нікчемні правочини, які завідомо порушують публічний порядок та суперечать інтересам держави і суспільства. Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагента може слугувати підставою для висновку про неправомірне формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Також суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року по справі № 817/2284/14 за позовом ТОВ «ВМГ» до Державної податкової інспекції у Рівненському районі ТУ Міндоходів у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено позовні вимоги. Постановою у цій справі було встановлено що ТОВ «ВМГ» фактично реалізував товар покупцям, у тому числі і ТОВ «ТД «Резтех», та ця господарська операція підтверджена первинними бухгалтерськими документами які розкривають зміст господарської операції та реальність її здійснення. Зазначена постанова суду набрала законної сили на підставі Ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду по справі № 817/2284/14 від 11 листопада 2014 року .

За змістом ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин суд вважає правомірним формування ТОВ «ТД «Резтех» податкового кредиту по відносинам з ТОВ «ВМГ» у вересні, жовтні 2014. Висновки податкового органу, викладені в акті від 27.02.2015 щодо завищення позивачем податкового кредиту, були спростовані наданими позивачем доказами.

Податкове законодавство України визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом. Аналогічні положення містяться й в Конституції України.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення № від 31.03.2015 р. прийнято відповідачем неправомірно, а тому підлягає скасуванню.

Судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Резтех".

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області № від 31.03.2015 р. про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 78389,93 грн. та штрафних санкцій у сумі 39194,97 грн.

Відшкодувати з Державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Резтех". () витрати по сплаті судового збору в сумі 235 грн. (двісті тридцять п'ять гривень) 17 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 травня 2015 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.3