Справа № 826/2491/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 травня 2015 року 15:35 № 826/2491/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства «Торгівельна компанія «Хорол-Інвест ЛТД»
до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання дій протиправними, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне підприємство «Торгівельна компанія «Хорол-Інвест ЛТД» (надалі - позивач або ПП «ТК «Хорол-Інвест ЛТД») з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними дій, що полягають у прийнятті податкового повідомлення-рішення від 31.01.2015 року № без урахування висновку про результати розгляду заперечень від 22.01.2015 року № 22/01/2015 до акта перевірки від 13.01.2015 року № 24/26-53-15-02/36603007 і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.02.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на протиправність дій відповідача, що полягають у передчасному прийнятті податкового повідомлення-рішення від 31.01.2015 року № , а саме: до розгляду письмових заперечень ПП «ТК «Хорол-Інвест ЛТД» на висновки акта перевірки та направлення на адресу платника податків відповідної відповіді.

У судове засідання 31.03.2015 року, з'явилися представники сторін.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначено, що предметом оскарження у даному випадку має бути саме прийняте податкове повідомлення-рішення від 31.01.2015 року № .

Суд у судовому засіданні 31.03.2015 року на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «ТК «Хорол-Інвест ЛТД» з питань правомірності нарахування останнім бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника податків в банку за червень-липень 2014 року, за результатами якої складений акт від 13.01.2015 року № 24/26-53-15-02/36603007 (надалі - акт перевірки).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, посадова особа ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві була допущена до проведення вказаної документальної перевірки ПП «ТК «Хорол-Інвест ЛТД».

За висновками цього акта перевірки позивачем були порушені вимоги, зокрема, п. 198.2 і п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 і п. 200.6, абз. «б» п. 200.14 ст. 200, п. 201.1, п. 201.6 і п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що полягає у завищенні підприємством податкового кредиту та сум від'ємного значення (ряд. 19) у податкових деклараціях за травень 2014 року в розмірі 50 000 грн. та червень 2014 року - 109 167 грн., що призвело до завищення бюджетного відшкодування за червень і липень 2014 року на аналогічні суми.

ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі вказаного акта перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення від 31.01.2015 року № (форми «В1»), яким зменшило ПП «ТК «Хорол-Інвест ЛТД» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 159 167 грн. та одночасно визначило до сплати штрафні санкції у розмірі 79 584 грн.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо винесення вказаного вище податкового повідомлення-рішення без урахування висновку про результати розгляду заперечень на акту перевірки, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до норм пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Зокрема, п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно із п. 86.3 ст. 86 ПК України, акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

При цьому, нормами абз. 1 п. 86.7 ст. 87 зазначеного Кодексу передбачено, що у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

Дані норми кореспондуються з нормами пп. 17.1.16 п. 17.1 ст. 17 ПК України, де визначено, що платник податків має право, зокрема, на подання контролюючому органу у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) письмових заперечень в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із абз. 4 п. 86.7 ст. 86 ПК України, рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, позивачем 19.01.2015 року отримано акт перевірки від 13.01.2015 року № 24/26-53-15-02/36603007, у зв'язку з чим 23.01.2015 року направлені поштою на адресу ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві заперечення на висновки зазначеного акта перевірки з копіями документів (вих. № 22/01/2015 від 22.01.2015 року). Дані заперечення позивача надійшли до канцелярії відповідача 27.01.2015 року.

За приписами норм п. 86.8 ст. ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається Наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 року № 1236, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2012 року за №2135/22447 та був чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

У силу приписів п. 56.1 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

05.02.2015 року ПП «ТК «Хорол-Інвест ЛТД» отримало поштові відправлення від відповідача, де були наявні згадане вище податкове повідомлення-рішення від 31.01.2015 року № та лист ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 02.02.2015 року № 2278/10/26-53-15-02. В цьому листі від 02.02.2015 року контролюючий орган повідомив позивача про розгляд його заперечень від 22.01.2015 року та про прийняття рішення про залишення висновків акта перевірки без змін.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених норм права та встановлених фактичних обставин справи суд приходить до висновку про передчасне прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 31.01.2015 року № до розгляду заперечень платника податків (позивача) на висновки акта документальної перевірки і направлення письмової відповіді про результати розгляду таких заперечень, та як наслідок, про порушення відповідачем формально процедури прийняття зазначеного рішення, що передбачена положеннями ПК України.

Разом з тим, судом враховуються положення ст. 17 КАС України, згідно якої предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.

Так, обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

У цьому випадку самі по собі дії відповідача, щодо залишення без змін висновків акту перевірки та прийняття податкового повідомлення-рішення не породжують правові наслідки для платника податків, внаслідок чого відсутні порушені права позивача, які підлягають захисту. Натомість, права позивача можуть бути порушені відповідачем внаслідок прийняття за результатами перевірки актів індивідуальної дії, які можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Так, оскільки під час судового розгляду справи встановлено, що за результатами проведеної документальної перевірки позивача відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.01.2015 року № , то саме дане рішення повинно бути предметом оскарження в суді. Відповідно вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення фактично не призведуть до захисту прав позивача.

Зважаючи на викладене, обраний позивачем спосіб захисту права в наведеній частині не відповідає його змісту, що свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність юридичних підстав для задоволення останніх.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірне рішення відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а, відтак, такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Торгівельна компанія «Хорол-Інвест ЛТД» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок