Справа № 815/550/15
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 р. Справа № 815/550/15

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів-Турецької І.О., Косцової І.П.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року про залишення позову без розгляду по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Південної митниці Міндоходів про визнання бездіяльності протиправною та повернення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України, Південної митниці Міндоходів про визнання протиправною бездіяльності щодо неповернення коштів у сумі 37 810, 00 доларів США, вилучених у позивачки, згідно протоколів про порушення митних правил № 0624/50003/01 та № 0041/50000/02; повернення з Державного бюджету України коштів у сумі 37 810, 00 доларів США, відповідно рішень Малиновського районного суду м. Одеси від 19.02.2002 року та від 26.06.2002 року по справі №7-46/2002 з Державного бюджету України, що набрали законної сили.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року позов ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Південної митниці Міндоходів про визнання бездіяльності протиправною та повернення коштів - залишено без розгляду на підставі ст.100 КАС України, у зв'язку з тим, що позивачем пропущений строк звернення до суду.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони до суду апеляційної інстанції не з'явилися, належним чином повідомлені про місце, день та час судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 19 грудня 2001 року інспекторами митного посту Одеса-Аеропорт стосовно позивачки, ОСОБА_2, було складено протокол про порушення митних правил, відповідно до якого при здійсненні митного контролю в ручній поклажі було виявлено не задекларовану іноземну валюту у розмірі 37 810, 00 доларів США.

За результатами оскарження вказаного протоколу, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2002 року по справі №7-46/2002 ОСОБА_2 зобов'язано сплатити штраф за порушення митних правил у сумі 140 грн., а предмети порушення митних правил (37 810, 00 доларів США) повернуто.

Листом Малиновського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2013 року №1066/13 вих. ОСОБА_2 було повідомлено про те, що згідно обліково-статистичної картки, справу №7-46/2002 розглянуто 05 листопада 2002 року, а 10 грудня 2002 року рішення суду направлено до Чорноморської регіональної митниці для виконання.

Проте, як посилається ОСОБА_2, Чорноморською регіональною митницею та її правонаступниками рішення суду по справі №7-46/2002 по теперішній час не виконано та кошти позивачці не повернуто.

Судом першої інстанції також встановлено, що з огляду на неповернення позивачці вилучених у неї коштів (37 810, 00 доларів США) вона зверталася до Південної митниці Міндоходів.

Листом Південної митниці Міндоходів від 20 вересня 2013 року №3.1/1.1-11/5435/Б-31 ОСОБА_2 повідомлено, що іноземну валюту у сумі 37 810, 00 доларів США, затриману згідно протоколу про порушення митних правил №641/50003/01, перераховано Одеською митницею Державної митної служби України до Державного бюджету України за платіжним дорученням №1126 від 01.07.2005 року, у зв'язку із закінченням терміну зберігання, передбаченого ст. 257 ЦК України. Також з приводу зазначеного питання позивачці було запропоновано звернутись до Державної казначейської служби України.

26 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Державної казначейської служби України із заявою щодо виконання рішення судів та повернення на її користь коштів у сумі 37 810, 00 доларів США з Державного бюджету України.

09 жовтня 2014 року позивачці було надано відповідь Державної казначейської служби України за №5-13/6363-22810, згідно якої роз'яснено порядок повернення коштів з державного бюджету, що надійшли в результаті конфіскації іноземної валюти, а саме вказано, що згідно з п. 22 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845, йому необхідно подати до Казначейства:

- заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунку, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній;

- оригінал виконавчого документа;

- судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності).

Таким чином, ОСОБА_2 було повідомлено, що для вирішення питання щодо повернення валюти з Державного бюджету України ій необхідно звернутись із вищевказаними документами до Державної казначейської служби України.

Однак, вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо неповернення коштів у сумі 37 810, 00 доларів США з Державного бюджету України, позивачка звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що адміністративний позов поданий з пропуском строку, встановленого ст. 99 КАС України, та відсутні підстави для поновлення цього строку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В адміністративному позові позивачка посилається на те, що строки встановлені ст. 99 КАС України нею не пропущено, оскільки вважає, що предметом даного спору є бездіяльність відповідача - Державної казначейської служби України щодо невідшкодування на її користь коштів у сумі 37 810, 00 доларів США за заявою від 26 серпня 2014 року, відповідь на яку надано у жовтні 2014 року.

Розглянувши вищенаведені доводи, з урахуванням встановлених обставин справи, суд обґрунтовано зазначив, що у даному випадку перебіг строку звернення позивачки до суду розпочався не з моменту отримання нею вищенаведених відповідей Південної митниці Міндоходів від 20 вересня 2013 року №3.1/1.1-11/5435/Б-31 (а.с. 12) та Державної казначейської служби України від 09 жовтня 2014 року за №5-13/6363-22810 (а.с.13), а з моменту виникнення у позивачки права на повернення вилучених у неї за порушення митних правил коштів у сумі 37 810, 00 доларів США, оскільки зі змісту адміністративного позову, не слідує те, що позивачка дізналася про порушення своїх прав щодо неповернення їй конфіскованих коштів у сумі 37 810, 00 доларів США, у зв'язку з отриманням останніх відповідей.

Позивачкою було порушено питання про повернення з Державного бюджету України коштів у сумі 37 810, 00 доларів США, вилучених згідно протоколів про порушення митних правил №0624/50003/01 та №0041/50000/02, посилаючись на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2002 року, яке 10 грудня 2002 року направлено до Чорноморської регіональної митниці на виконання, проте до суду вона звернулася лише 22 січня 2015 року.

При цьому, в адміністративному позові зазначено, що позивачка звернулася до відповідача - Південної митниці Міндоходів лише у серпні 2013 року, а до Державної казначейської служби України ще через рік - 26 серпня 2014 року.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судом першої інстанції доречно зауважено на тому, що в своєму позові позивачка не зазначила про причини пропуску нею строків звернення до суду та не просила поновити пропущений строк. При цьому, з матеріалів справи також не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та його поновлення.

За таких обставин, на думку колегії суддів, судом першої інстанції обґрунтовано було залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Південної митниці Міндоходів про визнання бездіяльності протиправною та повернення коштів, оскільки позивачка пропустила строк звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не може прийняти, оскільки висновків суду першої інстанції вони не спростовують та на думку колегії суддів, ґрунтуються на помилковому розумінні позивачем норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст.254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Південної митниці Міндоходів про визнання бездіяльності протиправною та повернення коштів - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: