Справа № 488/4596/14-а
Суддя: Циганок В. Г.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/4596/14-а
Провадження № 2-а/488/12/15 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.05.2015 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої по справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Спільній Ю.В.,

за участю представника позивача- Туової О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку -

УС Т А Н О В И В:

29.08.2014р. позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просила визнати неправомірними дії Управління соціальних виплат і компенсацій Корабельного району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради по нарахуванню та виплаті щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та стягнути на її користь недоплачену щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.11.2013 року і до 01.07.2014 року в розмірі 6650,84 гривні.

Ухвалою суду від 01.09.2014 року по справі було відкрито скорочене провадження.

На адресу суду надійшло заперечення Управління соціальних виплат і компенсацій Корабельного району відповідача про, те, що їх управління не є належним відповідачем, оскільки входять до складу Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради і не мають статусу юридичної особи; останні просили залучити до справи належного відповідача. Тому ухвалою суду відкрито провадження від 01.10.2014 року та справа була призначена до розгляду в загальному порядку і неналежний відповідач був замінений належним за заявою Управління соціальних виплат і компенсацій Корабельного району.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказувала, що 19 вересня 2013 року у неї народився син ОСОБА_3. До народження дитини вона працювала оператором комп'ютерного набору відділу продажів ППФ Юнікс Трейд Ко та підприємством їй була надана відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, а потім по догляду за дитиною віком до трьох років з 19.11.2013 року і до 19.09.2016 року включно. Далі зазначала, що вона перебуває на обліку в Управлінні соціальних виплат і компенсацій Корабельного району м. Миколаєва Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради як отримувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка їй виплачувалася, починаючи з 19.11.2013 року і до 01.07.2014 року шляхом перерахування грошової суми коштів на особистий рахунок в установі банку. Відповідно до довідки відповідача № 2781 від 02.07.2014 їй була призначена та сплачувалася допомога по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку у розмірі 130 гривень. Проте, відповідач порушив її право на отримання гарантованого державою рівня соціального захисту та матеріальної підтримки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виплативши їй значно меншу грошову допомогу, ніж того вимагає Закон України від 18.01.2001 року № 2240-ІІІ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, який поширює свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Відповідно до ст.43 вказаного Закону України допомога по догляду за дитиною надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити.

У листопаді 2014 року позивач уточнила позовні вимоги та просила визнати неправомірними дії Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради по нарахуванню та виплаті щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та стягнути з Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради на її користь недоплачену щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 6650,84 гривень за період з 19.11.2013 року до 30.06.2014 року.

У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність та направила для участі у справі свого представника, яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила визнати поважними причини пропуску строку для звернення до суду.

Представник відповідача - Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради - надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив відмовити в задоволенні позову, надав заперечення проти задоволення позову, в якому стверджував, що дії відповідача ґрунтуються на положеннях діючого законодавства..

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та з 19.11.2013 до 30.06.2014 року перебувала на обліку у відділі соціальних виплат в Управлінні соціальних виплат і компенсацій Корабельного району департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради та їй нараховувалася та виплачувалася допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 гривень, що передбачено ч.1 ст.15 Закону України № 2811-ХІІ Про державну допомогу сім'ям з дітьми .

Згідно з п.п.4 п.7 Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні , який набрав чинності з 01.07.2014 року, у Законі № 2811-ХІІ виключено розділ ІV Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку , тому виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.07.2014 року позивачці припинено і повідомлено Управлінням, що така виплата буде продовжена з 01.10.2015 року до 19.09.2016 року при умові, що нею буде здійснюватися догляд за дитиною у цей період.

Однак, позивач не згодна з таким розміром допомоги та вважає, що за період з 19.11.2013р. до 30.06.2014р. відповідач повинен був виплачувати зазначену допомогу у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», тобто в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6-ти років.

Ухвалою суду від 20.04.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача здійснити їй перерахунок та виплату державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 19.11.2013 року до 27.02.2014 року були залишені без розгляду на підставі ст.ст.99,100 КАС України.

Стосовно решти позовних вимог ОСОБА_2 суд дійшов до наступного.

Так, до 01 січня 2008 року, тобто до дати набрання чинності Законом України від 28.12.2007р. №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", правовідносини щодо виплати цієї допомоги регулювалися Законом №2811-ХІІ, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом №2240-III, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими Законами.

Зокрема, статтею 43 Закону №2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В подальшому п.п.23,25 розділу ІІ Закону №107-VI були внесені відповідні зміни до Закону №2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Так, зокрема, змінами до статті 13 Закону №2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону №2240-III було виключено статті 40-44.

Разом з тим, Конституційний Суд України своїм рішенням від 22.05.2008 року №10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону №107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону №107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону №2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону №107-VI передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31.12.2008 року.

Таким чином, з часу проголошення Конституційним Судом України рішення №10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону №2240-III, а з 01 січня 2009 року - ст.ст.13,15 Закону №2811-ХІІ.

При цьому, також слід зазначити, що Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік» та Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» не встановлювалось ні на 2013 рік, ні на 2014 рік іншого, ніж визначено Законами України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» та Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми розміру допомоги».

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що аналогічна правова позиція була викладена і в постановах Верховного Суду України від 25.12.2012 року (ЄДРСР №28332590), 11.12.2012 року (ЄДРСР № 28332586), 18.06.2013 року, 02.07.2013 року, 17.09.2013 року, 01.04.2014 року та 04.11.2014 року.

Оскільки судом встановлено, що даний спір виник з приводу виплати допомоги позивачці, як особі, яка застрахована у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, то за таких обставин суд доходить до висновку про те, що на відносини щодо виплати цієї допомоги у зазначеному періоді поширюються норми спеціального Закону, яким є Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», відповідно до ст.43 якого, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до приписів ст.ст.11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, за таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо перерахунку та виплати їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 28.02.2014 року до 30.06.2014 року є обґрунтованими, у зв'язку із чим підлягають задоволенню в цій частині.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 В'ячеславівни- задовольнити частково.

Зобов'язати Департамент з питань праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», за період з 28.02.2014 року до 30.06.2014 року, з урахуванням виплачених раніше сум.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набирає законної сили рішенням за наслідком апеляційного провадження.

Суддя: В. Г. Циганок