Справа № 320/7587/13-а (2а/320/886/13)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
13 травня 2015 рокусправа № 320/7587/13-а (2а/320/886/13)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.
суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.
за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Запоріжжя
на постанову Мелітопольського міськрайонного суду м.Запоріжжя від 05 грудня 2013 року у справі № 320/7587/13-а (2а/320/886/13)
за позовом Міністерства Оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м.Запоріжжя
до відповідача за участю про Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , органу опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області визнання недійсним та скасування рішення,-
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що посадові особи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя у період з березня до червня 2011 року безпідставно підготували та направили до комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України облікову справу підполковника запасу ОСОБА_1 та інші документи для прийняття рішення про виключення із фондів Міністерства оборони України службового житла, а саме двокімнатної квартири житловою площею 30,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . У жовтні 2011 року без належного оформлення документації службовими особами направлено клопотання міському голові м. Мелітополь про виключення зі списків службового житла вказаної квартири та надання підполковнику ОСОБА_1 ордеру на постійне проживання у вказаній квартирі. ОСОБА_1 після отримання ордеру у грудні 2011 року було приватизоване наведене житло.
Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2013 року у задоволені позову відмовлено.
Рішення суду обгрунтовано тим, що дії відповідача, що мали місце під час передачі службового житла підполковнику ОСОБА_1 , відповідали чинному законодавству.

Належних доказів вчинення злочину посадовими особами КЕВ м.Запоріжжя та підробки довідки від 12.11.2010 року № 3114, виданої ОСОБА_1 стосовно здачі квартири АДРЕСА_3 , позивачами не надано.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач квартирно-експлуатаційний відділ м.Запоріжжя, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність рішення суду обставинам справи, просить скасувати постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2013 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м.Запоріжжя до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання недійсним та скасування рішення Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 20.10.2011 року № 186/3, п.п. 1.1 Розпорядження міського голови Виконавчого Комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 08.11.2011 року № 743-р та ордеру на житлове приміщення від 24.10.2011 року № 20366.

Так, позивач зазначає, що приймаючи рішення, суд не врахував наступних обставин.

З 02.11.1993 року до моменту звільнення гр.. ОСОБА_1 проходив службу в Мелітопольському гарнізоні. В 2004 році на склад родини з 3-х осіб підполковник запасу ОСОБА_1 отримав службову двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Отримання спірної квартири було зумовлено тим, що ОСОБА_1 на розгляд житлової комісії надав довідку про здачу квартири АДРЕСА_4 . Але, згідно відповіді, наданої начальником КЕВ м,Сімферополь (до відання якого відноситься розподіл житлової площі також і в м.Джанкой) від 28.05.2013 року, така довідка про здачу квартири АДРЕСА_3 , яка начебто була здана підполковником ОСОБА_1 , взагалі не видавалась.

Від третьої особи ОСОБА_1 надійшли пояснення по справі, у яких названа особа зазначає, що у м.Джанкой він проживав у квартирі АДРЕСА_4 (довідка про здачу наявна у матеріалах справи), потім у квартирі АДРЕСА_5 , яка приватизована родиною капітана ОСОБА_5 у 1995 році. ОСОБА_1 зазначає, що довідка про здачу житла відповідає дійсності, на момент отримання квартири у м.Мелітополі службового житла у м.Джанкой він не мав, передача службового житла у м.Джанкой йому не здійснювалась.

Згідно інформації військового прокурора Запорізького гарнізону кримінальне провадження № 0000012 закрито.

Просить розглянути справу за його відсутності та без участі членів його сім`ї.

Від органу опіки та піклування виконкому Мелітопольської міськради надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника управління.

У судовому засіданні представники позивачів доводи та вимоги апеляційної скарги підтримали.

Також надали пояснення стосовно того, що згідно листа від 03.02.2015 року № 402 військової прокуратури Запорізького гарнізону, у 2013 році прокуратурою здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000012 від 15.04.2013 року з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст. 423 КК України за фактом зловживання владою та службовим становищем службовими особами КЕВ м.Запоріжжя, що виразилося у можливому незаконному виведені із фондів МО України на користь цивільних осіб службової квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

В частині дій службових осіб КЕВ м.Запоріжжя провадження закрито, а матеріали стосовно можливого вчинення підполковником запасу ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 358 КК України, спрямовано до Мелітопольської міськрайонної прокуратури.

Представники інших учасників до суду не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 01 березня 2011 року на адресу квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд питання зміни статусу «службова» двокімнатної квартири житловою площею 30,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Протоколом засідання житлової комісії Мелітопольського гарнізону від 04.03.2011 року №2 та Протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2011 року №3 розглянуті документи житлової справи для клопотання перед Міністерством оборони України про надання дозволу про виключення ; квартири житловою площею 30,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з чим на адресу начальника Головного КЕУ Міністерства оборони України направлено клопотання начальника Мелітопольського гарнізону - командира військової частини НОМЕР_1 від 07.04.2011 року №364 стосовно розгляду питання зміни статусу «службова» двокімнатної квартири житловою площею 30,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Протоколом засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України від 01.06.2011 року №112 розглянуто вказане питання та затверджено список розподілу житлової площі за адресою: АДРЕСА_2 .

Начальником Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя, відповідно до ст.ст. 118, 125 Житлового кодексу УРСР та постанови Ради Міністрів України від 04.02.1988 року №37 було направлено лист на адресу міського голови м. Мелітополь про виключення зі списків службової квартири житловою площею 30,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , та надання ордеру для постійного проживання.

Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 20.10.2011 року №186/3 «Про виключення квартири зі списку службового житла» виключено зі списку службового житла Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя двокімнатну упорядковану квартиру АДРЕСА_6 , в який проживає підполковник запасу ОСОБА_1 , складом сім`ї 4 особи, звільнений у запас за віком. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР, пунктом 1.1 Розпорядженням Міського голови м. Мелітополя від 08.11.2011 року №743-р «Про безоплатну передачу квартир комунального житлового фонду в приватну власність» дозволено передати вказану квартиру в приватну власність громадян, а саме ОСОБА_2 . На підставі вказаного розпорядження було видано ордер на житлове приміщення від 24.10.2011 року №20366 стосовно житлової площі за адресою: АДРЕСА_2 ., а також свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 08.11.2011 року на ім`я ОСОБА_2 .

Позивачі вважають названі рішення відповідача, розпорядження міського голови та документи, видані на їх підставі, протиправними, оскільки вони прийняті та вчинені на підставі підробленого документу довідки від 15.09.1998 року № 926 стосовно здачі ОСОБА_1 службової квартири АДРЕСА_4 .

Вимоги позивачів не можна визнати законними та обґрунтованими, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» , у редакції, що діяла на момент прийняття судового рішення, система місцевого самоврядування включає:

· територіальну громаду;

· сільську, селищну, міську раду;

· сільського, селищного, міського голову;

· виконавчі органи сільської, селищної, міської ради;

· районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст;

· органи самоорганізації населення.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 11 названого Закону виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до ст. 12 Закону сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.

Повноваження виконавчих органів рад визначено ст.ст. 27-40 названого закону, повноваження міського голови ст. 42.

Відповідно до п.20 ч.4 ст.42 Закону міський голова самостійно видає розпорядження у межах своїх повноважень та згідно ч.5 ст.42 несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Згідно ч.ч.6, 8, 10 ст.59 виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Пунктом 7 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із системного аналізу положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Кодексу адміністративного судочинства України в контексті спірних правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо скасування розпорядження міського голови заявлено до неналежного відповідача.

За таких обставин, враховуючи, що процесуальна заміна неналежного відповідача на стадії апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції неможлива, оскільки не передбачена нормами процесуального закону, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для задоволення названих позовних вимог відсутні.

Що стосується позовних вимог про скасування рішення виконавчого комітету від 20.10.2011 року № 186/3, то вони не підлягають задоволенню, оскільки факт злочину, передбаченого ст. 358 КК України підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів, не підтверджено належними доказами, до яких відноситься рішення суду у кримінальній справі.

Як свідчать матеріали справи, на момент розгляду справи у суді першої інстанції кримінальне провадження № 70000012 перебувало на стадії досудового розслідування, що позбавило суд можливості вчинити дії, передбачені п.3 ч.1 ст.156 КАС України.

В той же час, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що обставини, встановлені під час розгляду кримінальної справи судом, можуть бути підставою для вчинення дій, передбачених ст. 245 КАС України.

На підставі зазначеного та приймаючи до уваги, що інші позовні вимоги є похідними від вимог про визнання протиправними та скасування рішень виконкому Мелітопольської міської ради та розпорядження міського голови, а також не є вимогами про визнання протиправними рішень або дій (бездіяльності) суб`єктів владних повноважень, спонукання останніх до вчинення певних дій, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Виходячи з викладеного, слід дійти висновку, що рішення суду першої інстанції є вірним по суті та відповідно до ч.2 ст. 200 КАС України не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м.Запоріжжя залишити без задоволення.
Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2013 року у справі № 320/7587/13-а (2а/320/886/13) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі
Рішення суду складено у повному обсязі 20.05.2015р.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко