Справа № 826/19947/13-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Регіон» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Регіон» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування приписів та постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування приписів та постанов.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2013 року працівниками ІДАБК у місті Києві, на підставі звернення Управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю Головного управління МВС України в місті Києві МВС України від 17 вересня 2013 року № 7/2-3102, було проведено позапланову перевірку автозаправочної станції «Shell», розташованої по вул. Братиславській, 48 у Деснянському районі м. Києва (далі - АЗС), з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

У ході перевірки було встановлено, що на об'єкті здійснено влаштування підземних резервуарів для палива, капітальний ремонт фасадів будівлі, на території АЗС була побудована основа під газову заправочну станцію та безпосередньо встановлена сама газова заправочна станція з виконанням робіт по закріпленню її до основи, що було зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04 жовтня 2013 року.

Вказаним актом також встановлено, що після проведення зазначених робіт, АЗС «Shell» експлуатується без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, чим порушено вимоги п. 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Крім того, зазначено, що автозаправочна станція є об'єктом підвищеної небезпеки і на підставі «Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорії складності», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011 року № 557 «Про затвердження Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорії складності», та ДБН В.1.2-14-2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ» належить до V категорії складності.

На підставі викладених в такому акті перевірки висновків, ІДАБК у місті Києві винесено припис від 04 жовтня 2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язано ТОВ «Інвест-Регіон» усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку, а також висунуто вимогу заборонити експлуатацію зазначеного об'єкта з 04 жовтня 2013 року.

За результатами перевірки складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04 жовтня 2013 року, яким визначено, що відповідальність за встановлені правопорушення передбачена абз. 6 п. 6 ч. 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

За результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, ІДАБК у місті Києві 17 жовтня 2013 року винесено постанову №455/13/1 про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 1 032 300, 00 грн.

З метою перевірки виконання вимог припису від 04 жовтня 2013 року, працівниками ІДАБК у місті Києві, на підставі направлення на проведення позапланової перевірки від 11 листопада 2013 року, проведено позапланову перевірку об'єкта будівництва автозаправочної станції «Shell», розташованої по вул. Братиславській, 48 у Деснянському районі м. Києва, з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

У ході вказаної перевірки встановлено, що вимоги припису про усунення порушень від 04 жовтня 2013 року позивачем виконані не були, чим порушено вимоги п. 3 ч. 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що зафіксовано в акті перевірки від 11 листопада 2013 року.

На підставі викладених в акті перевірки висновків, ІДАБК у місті Києві винесено припис від 11 листопада 2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язано ТОВ «Інвест-Регіон» усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку, а саме - виконати вимоги припису від 04 жовтня 2013 року.

Крім того, за результатами перевірки складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11 листопада 2013 року, яким визначено, що відповідальність за встановлені правопорушення передбачена абз. 2 п. 1 ч. 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

За результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, ІДАБК у місті Києві 21 листопада 2013 року прийнято постанову № 564/13/7/26-50/2111/02/4 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою на позивача накладено штраф у розмірі 11 470, 00 грн.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» (тут і далі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення відповідних спірних правовідносин), для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п. 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Приписами п. 7 Порядку № 553 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи Інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ІДАБК у місті Києві було правомірно проведено позапланову перевірку позивача на підставі звернення Управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю Головного управління МВС України в місті Києві МВС України від 17 вересня 2013 року № 7/2-3102.

Відповідно до ч. 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Як вбачається з матеріалів справи, комплекс будівель автозаправної станції площею 137, 50 кв.м., що розташований по вул. Братиславська, 48 у м. Києві, належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії САВ № 283370 від 31 липня 2007 року.

Зі змісту акту про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 17 вересня 2002 року № 218, зареєстрованого в Управлінні Держархбудконтролю м. Києва (далі також - Акт № 218), вбачається, що АЗС з комплексом сервісного обслуговування на території Дарницького лісопаркового господарства була прийнята в експлуатацію на підставі позитивних висновків органів державного контролю і нагляду в будівництві та архітектурі.

У пункті 7 Акту № 218 зазначено наступні показники виробничого устаткування, технологічного обладнання об'єкта: 3 паливороздаточних колонки, касовий апарат, кондиціонер, водонагрівач та електроконвектори.

Відповідно до п. 1 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 травня 2011 року № 45, будівництво - нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення діючих підприємств, реставрація та капітальний ремонт об'єктів будівництва.

Відповідно до п. 3.11. Положення про безпечну та надійну експлуатацію виробничих будівель і споруд, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України і Держнаглядохоронпраці України від 27 листопада 1997 року № 32/288 (далі - Положення), до капітального ремонту виробничих будівель і споруд належать такі роботи, в процесі яких проводиться заміна та підсилення зношених конструкцій і деталей будівель і споруд або їх заміна на більш прогресивні і економічні, що поліпшують експлуатаційні можливості об'єктів, за винятком повної заміни або заміни основних конструкцій, строк служби яких є найбільшим (кам'яні і бетонні фундаменти, всі види стін будівлі, всі види каркасів стін, труби підземних мереж, опори мостів та ін.).

Приписами п 3.12. зазначеного Положенням закріплено, що примірний перелік робіт з капітального ремонту наведений у додатку 5.

У пункті 9 такого Примірного переліку робіт з капітального ремонту будівель і споруд зазначено перелік робіт з капітального ремонту фасаду, згідно якого капітальним ремонтом фасаду є: ремонт і відновлення облицювання площею більше ніж 10 % облицьованої поверхні, повне чи часткове (більше ніж 10%) відновлення штукатурки, повне відновлення тяг, карнизів, поясів, сандриків та ін., відновлення ліплень, загальне пофарбування стійкими сумішами, очищення фасадів піскоструминними апаратами, заміна балконних плит і огородження, заміна покриття виступних частин будівлі.

Встановлено, що позивачем здійснено розміщення об'єкту зовнішньої реклами (тумби, що стоїть окремо) та інформаційної вивіски. При цьому в матеріалах адміністративної справи відсутні докази або посилання відповідача на такі докази, які свідчать про здійснення ТОВ «Інвест-Регіон» будь-яких дій, перелічених у п. 9 Примірного переліку робіт з капітального ремонту будівель і споруд.

Разом з тим, надаючи оцінку правомірності розміщення рекламних об'єктів позивачем, необхідно зазначити наступне.

Згідно п. 1.5. рішення Київської міської ради VI сесії XXIV скликання від 27 листопада 2003 року № 220/1094 «Про затвердження Порядку утримання, ремонту, реконструкції, реставрації фасадів будинків та споруд на території міста Києва», паспорт фасаду - реєстраційний документ, яким фіксується архітектурне та колористичне вирішення (в тому числі при необхідності художнє освітлення усіх фасадів споруди).

З наявних у матеріалах справи доказів випливає, що паспорт опорядження фасаду було отримано ТОВ «КЛО», як попереднім власником будівлі АЗС, у 1999 році, тобто до прийняття АЗС в експлуатацію Актом № 218. Крім того, отримання паспорту опорядження фасадів не є обов'язковою умовою чи наслідком проведення капітального ремонту фасадів.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами» від 29 грудня 2003 року № 2067, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Положеннями п. 48 вищезазначеної Постанови закріплено, що вивіски чи таблички: повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов'язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються.

З огляду на вищевикладене, необхідно зазначити, що позивачем для розміщення об'єкту зовнішньої реклами, рекламного засобу та інформаційної вивіски були отримані необхідні дозволи Київської міської державної адміністрації, копії яких наявні в матеріалах справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованим зазначений в оскаржуваному приписі від 04 жовтня 2013 року висновок ІДАБК у місті Києві про здійснення позивачем капітального ремонту фасадів будівлі, після якого така будівля не була прийнята у встановленому законом порядку в експлуатацію.

Щодо висновку ІДАБК у місті Києві про влаштування ТОВ «Інвест-регіон» та використання ним підземних резервуарів для палива без введення їх в експлуатацію, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З Акту № 218 вбачається, що під час приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта АЗС, підземні резервуари для нафтопродуктів в її складі передбачені не були.

Згідно ч. 2 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорії складності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011 року № 557 «Про затвердження Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорії складності», визначено, що до V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак, зокрема, ті, які згідно із Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» є об'єктами підвищеної небезпеки.

У статті 1 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» зазначено, що об'єкт підвищеної небезпеки - об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

За таких обставин, підземні резервуари для зберігання палива, які розташовані на АЗС позивача, є об'єктами підвищеної небезпеки.

Приписами п. 14 Правил експлуатації штучних споруд на вулицях і дорогах населених пунктів, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 11 листопада 2005 року № 162, встановлено, що нове будівництво - це зведення нового спорудження без використання залишкового ресурсу.

Положеннями п. 2 Рекомендацій зі страхування ризиків у виробництві, схвалених рішенням науково-технічної ради Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04 лютого 2008 року № 2, що є додатком до наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 30 травня 2008 року № 230, закріплено, що споруда - об'ємна, площинна або лінійна наземна, надземна або підземна будівельна система, призначена для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення обладнання, матеріалів та виробів, тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів тощо.

Отже, враховуючи те, що підземні резервуари для зберігання палива є будівельною системою, яка призначена для зберігання та переміщення рідкого продукту, то останні повинні бути прийняті в експлуатацію уповноваженим органом державного архітектурно-будівельного контролю, що представниками сторін під час розгляду справи не заперечувалось.

Повертаючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 11 лютого 2015 року звернув увагу на необхідність дослідження при вирішенні даної справи обставин строку закінчення будівництва підземних резервуарів для палива, наявності на цей момент встановленого законодавством обов'язку вводити об'єкт в експлуатацію, закону, який би встановлював відповідальність за невиконання обов'язку із введення в експлуатацію. В контексті зазначеного, суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності дослідження Позитивного висновку комплексної державної експертизи від 10 серпня 2000 року, на чому наголошував представник ТОВ «Інвест-регіон».

Так, аналізуючи Позитивний висновок комплексної державної експертизи від 10 серпня 2000 року, колегія суддів зазначає, що він стосується виключно проекту автозаправної станції на вул. Братиславській в Ватутінському районі м. Києва, і хоч він містить відомості про підземні резервуари для палива в кількості 5 шт., з його змісту неможливо встановити обставини, необхідність дослідження яких була визначена Вищим адміністративним судом України, зокрема, строк закінчення будівництва підземних резервуарів для палива, або факт їх будівництва взагалі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано, зокрема, план локалізації і ліквідації аварійних ситуацій і аварій на АЗС № 32 «Альянс-Столиця», розташованій по вул. Братиславській 38 в м. Києві, який за своїм змістом не має жодного відношення до АЗС, яка стала об'єктом перевірки ІДАБК у місті Києві в межах відносин, які досліджуються в даній справі.

Крім того, позивачем було надано позитивний висновок експертизи аналізу небезпеки потенційно-небезпечних об'єктів ТОВ «Альянс Холдинг» № 06.04-К та дозвіл на початок виконання роботи підвищеної небезпеки № 667.07.32-50.50.0, яким ТОВ «Альянс Холдинг» дозволяється виконання робіт підвищеної небезпеки в процесі експлуатації, в тому числі, АЗС, розташованої по вул. Братиславській, 48 у Деснянському районі м. Києва. З вказаних документів вбачається, що станом на 21 червня 2007 року (дата проведення експертизи та видачі дозволу), на АЗС знаходились резервуари для нафтопродуктів в кількості 5 шт., загальною ємністю 125 куб.м.

Разом з тим, вказані позитивний висновок експертизи та дозвіл також не містять відомостей, з яких можливо було б встановити строк закінчення будівництва підземних резервуарів для палива.

Інших доказів на підтвердження обставин строку закінчення будівництва таких резервуарів або факту прийняття їх в експлуатацію, позивачем надано не було.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що експлуатація позивачем підземних резервуарів для палива без прийняття їх в експлуатацію є неправомірним.

Щодо висновку ІДАБК у місті Києві про влаштування ТОВ «Інвест-регіон» та використання ним газової заправочної станції без введення її в експлуатацію, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в 2010 році на замовлення позивача на АЗС було побудовано авто газозаправочний пункт. Зазначений факт був підтверджений представниками сторін під час розгляду справи в судовому засіданні.

В якості документу, який би підтверджував прийняття такого авто газозаправочного пункту в експлуатацію, було надано копію акту робочої комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом авто газозаправочного пункту (АГЗП) в м. Київ по вул. Братиславська, 48.

Однак, колегія суддів критично ставиться до них, оскільки позивач стверджує про те, що надані ним копії є копіями одного й того ж документу - акту робочої комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом авто газозаправочного пункту (АГЗП) в м. Київ по вул. Братиславська, 48. Разом з тим, надані копії мають суттєву відмінність - на одній з них наявна дата документу, з якого знімалась копія (18 жовтня 2010 року), на іншому ж така дата відсутня.

При цьому оригінал зазначеного акту, позивачем не наданий був.

Крім того, на обох копіях такого акту відсутні обов'язкові реквізити, наявність яких передбачена самою формою акту - прізвище, ім'я, по-батькові та підпис уповноваженого представника органу місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ч. 1 статті 30-1 Закону України «Про планування і забудову територій», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі сертифіката відповідності, який видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата видачі зареєстрованого сертифіката відповідності.

Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів будівництва забороняється.

Отже, документом, що належним чином посвідчував би прийняття побудованого на АЗС авто газозаправочного пункту в експлуатацію, станом на час закінчення такого будівництва, мав бути виданий органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифікат відповідності, а не акт робочої комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ «Інвест-регіон» не надало належних доказів прийняття побудованого на його замовлення авто газозаправочного пункту в експлуатацію у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 9 ч. 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Згідно п. 17 Порядку № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Положеннями п. 19 Порядку № 553, визначено, що припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку.

Отже, за результатами здійснення перевірки об'єкту державного архітектурно-будівельного контролю, керівник або заступник керівника уповноваженого на здійснення такого контролю органу наділений правом видавати обов'язкові до виконання рішення у формі, зокрема, приписів про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, якими, в тому числі, може бути встановлена заборона на експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

З огляду на зазначене, враховуючи встановлені в межах розгляду даної справи обставини експлуатації позивачем газової заправочної станції та підземних резервуарів для палива, що розташовані на АЗС, без прийняття їх в експлуатацію та, оскільки оскаржуваний припис від 04 жовтня 2013 року був складений за підписом заступника начальника ІДАБК у місті Києві, колегія суддів вважає його таким, що прийнятий у встановленому законом порядку, а тому необґрунтованими є доводи позивача про його протиправність.

А, оскільки, визначені у приписі від 04 жовтня 2013 року порушення у сфері містобудування ТОВ «Інвест-регіон» усунуті не були, що підтверджується матеріалами справи та не спростовується позивачем, ІДАБК у місті Києві також правомірно було складено припис від 11 листопада 2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язано позивача усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку, а саме - виконати вимоги припису від 04 жовтня 2013 року.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ч. 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за невиконання приписів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно прийнято постанову № 564/13/7/26-50/2111/02/4 від 21 листопада 2013 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 11 470, 00 грн.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Регіон» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: А.Ю. Коротких

О.Г. Хрімлі

Повний текст ухвали виготовлено 22.05.2015 року.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.