Справа № 127/2286/15-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/2286/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Волошина С.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

21 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: Павич О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України м.Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити провести повторний розрахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити провести повторний розрахунок пенсії.

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести повторний розрахунок пенсії задоволено, а саме: визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_2, у призначенні пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2011, 2012, 2013 роки (2700,98 грн.) - протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці провести нарахування і виплату ОСОБА_2 з 13.11.2014 року пенсію по віку згідно ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та в порядку визначеному ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2011, 2012, 2013 роки (2700,98 грн.).

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці нарахувати та виплачувати позивачу підвищення (надбавки) до пенсії, що передбачені ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 13.11.2014 року, по день прийняття рішення, включно.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити .

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні -не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, звертаючись до суду першої інстанції та на аргументацію позовних вимог, позивач вказала на те, що починаючи з 15.02.2007 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

03.10.2014 року в зв'язку з працевлаштуванням за фахом топографа позивач повідомила Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про зміну посади.

16.10.2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці підготувало та надіслало повідомлення (відповідь) про зняття пенсійної виплати з 01.10.2014 року в зв'язку з тим, що позивач не може отримувати пенсію по віку одночасно працюючи на посадах, які дозволяють позивачу отримувати відповідну пенсію.

13.11.2014 року в зв'язку з досягненням пенсійного віку позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії по віку згідно ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначило позивачу пенсію з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік, фактично перевівши позивача з одного виду пенсії на інший.

Вважаючи такі дії відповідача незаконними, зокрема такими, що порушують її права на пенсійне забезпечення та норми чинного законодавства, позивач звернулась до суду з наведеним вище позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не зверталася до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на іншій, а просила призначити їй іншу пенсію за іншим законом, а тому відповідача неправомірно провів їй розрахунок пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу за 2007 рік, тоді як повинен був провести його з показника середньої заробітної плати за 2011-2013 роки.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, однак вважає, що постанову слід скасувати, виходячи із наступного.

Правовідносини сторін регулюються Конституцією України, Законом України від 9 липня 2003 року №1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Відповідно до ст.6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно абзацу першого частини першої ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058 з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Власне, позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про призначення та виплати їй пенсії по віку, згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак не змогла належним чином реалізувати своє право на пенсійне забезпечення визначене законом.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позивач має право на призначення пенсії за віком, передбаченої ст.26 Закону "України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування", а не на переведення з одного виду пенсії на інший.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з урахуванням обставин, викладених в ухвалі суду апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України м.Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.