Справа № 815/5351/14
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5351/14

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.,

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

при секретарі судового засідання - Вишневській А.В.

за участю представників:

апелянта - Кліменко Ю.І.,

позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що внаслідок його незаконного звільнення з посади начальника управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Одеській області та подальшого поновлення на роботі у судовому порядку, ОСОБА_4 не виплачено суму середньої місячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, тому останній просить стягнути з Державної інспекції сільського господарства в Одеській області середню місячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.03.2013 року по 12.12.2013 року в розмірі 31922,52 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державної інспекції сільського господарства в Одеській області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням у сумі 30922 грн. 92 коп. Допущено негайне виконання постанови в частині стягнення середнього заробітку за один місяць. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Державної інспекції сільського господарства в Одеській області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Вирішуючи справу по суті суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо обґрунтованості частини позовних вимог ОСОБА_4, виходячи з наступного, зокрема помилково застосував норми ст. 99, 100 КАС України.

ОСОБА_4 працював в Державній інспекції сільського господарства в Одеській області на посаді начальника управління контролю за використанням та охороною земель з 23.05.12р. по 01.03.13р.

01.03.13 року наказом начальника Державної інспекції сільського господарства в Одеській області за №57-ОС «Про звільнення ОСОБА_4», за систематичне невиконання начальником управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Одеській області ОСОБА_4 без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, за що він неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, ОСОБА_4 звільнено з посади начальника управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Одеській області 01 березня 2013 року на підставі п. З ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

ОСОБА_4 звернувся до суду з уточненим адміністративним позовом до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області, в якому просив суд скасувати, крім іншого, наказ начальника Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 01.03.2013 року за №57-ОС «Про звільнення ОСОБА_4», поновити ОСОБА_4 на посаді начальника управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Одеській області з 01 березня 2013 року, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою від 20.03.13 Одеським окружним адміністративним судом провадження по справі № 815/2227/13-а було відкрито та призначено справу до судового розгляду.

В процесі судового розгляду у судовому засіданні від представника ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкликання адміністративного позову в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/2227/13-а від 29 травня 2013 року клопотання представника позивача -задоволено. Адміністративний позов ОСОБА_4 до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 1. ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову.

Таким чином, відповідно до наданих процесуальним законодавством прав, ОСОБА_4 самовільно відмовився від позовних вимог щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Після розгляду цієї справи ОСОБА_4 більше не звертався до суду з позовною заявою про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу до теперішнього часу.

Враховуюче те, що наказ про звільнення ОСОБА_4 був винесений 01 березня 2013 року, ним порушений строк для звернення до адміністративного суду за захистом свої прав, який відповідно до ч.3 ст. 99 КАС України становить один місяць

Крім того, при відмові у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду суддя керувався ст. 233 КЗпП, якою встановлено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Положенню частини другої статті 233 у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР дано офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 15.10.2013 p. N 8-рп/2013, відповідно до якого в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

При звільненні ОСОБА_4 згідно з наказом Держсільгоспінспекції в Одеській області від 01.03.13 №57-ОС відділ фінансів, бухгалтерського обліку та економічних розрахунків Інспекції зобов'язувався провести нарахування та виплату компенсації за невикористану частину відпустки тривалістю 35 календарних днів за період роботи з 23 травня 2012 року по 01 березня 2013 року відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про відпустки», що і було зроблено, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії наказу.

Таким чином, Держсільгоспінспекцією в Одеській області не було допущено порушення законодавства про оплату праці, у зв'язку з чим ч. 2 ст. 233 КЗпП не повинна була застосовуватись судом першої інстанції при вирішенні питання про порушення процесуальних строків звернення до суду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно ч. 2 ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись ч.1 ст. 203 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції, залишити адміністративний позов ОСОБА_4 без розгляду.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 203, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.05.2015 року.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин