Справа № 320/2052/15-а
Суддя: Бахаєв І. М.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.05.2015
Справа № 320/2052/15-а
Провадження 2-а/320/93/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„25" травня 2015 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Бахаєва І.М.,

при секретарі - Фурсовій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу, відкриту за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора БДПС м.Херсон старшого прапорщика Яковець Сергія Олексійовича про визнання дій неправомірними та про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії інспектора БДПС м.Херсон старшого прапорщика Яковець Сергія Олексійовича по складанню постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 983788 від 02.03.2015 року неправомірними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 983788 від 02.03.2015 року, в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки вказана постанова винесена з порушенням вимог діючого законодавства з тих підстав, що 02.03.2015 року він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по об 11.26 на дорозі Херсон - Джанкой - Керчь, 14 км, в м. Цюрупінськ правил дорожнього руху не порушував.

Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, рекомендованим листом, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ураховуючи доводи позивача, що викладені в позовній заяві, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ст. 13 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний спосіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

У відповідності зі ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність, Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень управлінської функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання позивача.

У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ч. 2 зазначеної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 983788 від 02.03.2015 року винесеною інспектором БДПС м.Херсон старшим прапорщиком Яковець Сергієм Олексійовем на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що він 02.03.2015 року об 11.26 на дорозі Херсон - Джанкой - Керчь, 14 км, в м. Цюрупінськ, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 86 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Візир» № 0812365, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. (а.с.6).

Підставою для винесення вказаної постанови став протокол про адміністративне правопорушення 02.03.2015р. (а.с.7).

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена - до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган, (посадова особа), при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обґрунтованість винесеної постанови та може змінити міру стягнення в рамках, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, але, щоб стягнення не було посилене.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності скоєного адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що був зупинений помилково, тому що рухався в потоці машин, поряд і позаду мого автомобіля та по інших смугах також рухалися автомобілі, швидкість яких була вищою. Кут огляду приладу "Візир" звужений, внаслідок чого не видно машин поруч, що не доводить їх відсутність. Проте, радарний пристрій "Візир" не можливо налаштувати на вимірювання швидкості певної точки конкретного автомобіля, радар вимірює всі швидкості машин у потоці руху і видає на монітор швидкість найближчого або найшвидшого об'єкта, в залежності від попередніх налаштувань приладу. Отже, даним приладом була зафіксована швидкість найшвидшого автомобіля у потоці машин, а сфотографований найблищий об'єкт "крупним планом", крім того зазначене вище могло призвести до похибки вимірювання, встановленої технічною конструкцією приладу. Свідків, які б могли підтвердити чи спростувати факт правопорушення, інспектором залучено не було.

З урахуванням пом'якшуючих обставин, а також того, що скоєне ОСОБА_1 правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків, суд приходить до висновку, що правопорушник усвідомив протиправність своєї поведінки і є всі підстави вважати, що він не буде більш допускати такої поведінки, тому вважає можливим в даному випадку досягти виховних та попереджувальних заходів без застосування до нього заходів адміністративного впливу, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122 ч. 1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 9, 55 Конституції України, п.5 Прикінцевих та перехідних положень, п. 1 ст.6, ст. 13 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 2, 6, 17, ч.2 ст. 19, 69, 71, 162, 171-2, 283, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 22, 33, 122 ч. 1, 251, 279-280, 286, 293 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора БДПС м.Херсон старшого прапорщика Яковець Сергія Олексійовича про визнання дій по складанню постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 983788 від 02.03.2015 року неправомірними та про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 983788 від 02.03.2015 року - задовольнити частково.

Змінити постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 983788 від 02.03.2015 року, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122 ч. 1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ