Справа № 809/180/15
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 р. Справа № 876/2365/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача Крючкової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано - Франківській області на постанову Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у адміністративній справі №809/180/15 за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано - Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення №000040 від 05.12.2014 року.

Постановою Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасувати рішення №000040 від 05.12.2014 року Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про застосування фінансових санкцій до ОСОБА_4 Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в розмірі 510,00 грн.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Зокрема посилається на норми Господарського кодексу України та Податкового кодексу України та постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. ОСОБА_4 здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі продуктами харчування в магазині-кафе «Глобус», що належить йому на праві приватної власності і розташований в АДРЕСА_1.

На першому поверсі магазину-кафе «Глобус» торгова площа, на другому поверсі кімната відпочинку. Вказані приміщення ізольовані одне від одного і вхід на другий поверх через коридор.

26.05.2014 року працівниками оперативного управління ГУ Міндоходів проведено огляд вказаного магазину-кафе. В кімнаті відпочинку, на другому поверсі приміщення магазину-кафе виявили алкогольні напої та тютюнові вироби із марками акцизного податку з ознаками підробки. Вказаний товар вилучено і передано в НДЕКЦ УМВС в Івано-Франківській області для проведення експертизи, про що складено протокол.

Відповідно до висновків експерта №09/07-278 від 20.06.2014 року, №09/12-0660 від 27.06.2014 року та №09/07-277 від 28.06.2014 року вилучені з магазину-кафе «Глобус» марки акцизного податку з серіями та номерами 20 ААБД 300747 на пачці сигарет «Chesterfield» та 20 ААВБ 361971 на пачці сигарет «BOND», марка акцизного податку на алкогольні напої серією та номером 09 ААБФ 002939 на пляшці «Наливайко За Волю Гетьман» не відповідають маркам акцизного податку, які знаходяться в офіційному обігу, рідина в скляній пляшці із етикеткою «Наливайко За Волю Гетьман» є водно-спиртовою рідиною, вміст етилового спирту в якій становить 37,2%, що не відповідає напису на етикетці, за наявністю сторонніх домішок, органолептичними характеристиками та міцністю не відповідають вимогам ДСТУ 4256-2003.

На підставі матеріалів кримінального провадження №0000035 від 30.05.2014 року, відповідачем прийнято рішення №000040 від 05.12.2014 року про застосування до позивача фінансових санкцій в розмірі 51000,00 грн. за зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, зберігання фальсифікованих алкогольних напоїв.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що вилучені алкогольні напої та сигарети позивач придбав для власних потреб без мети збуту, зберігав їх в ізольованому від торгової площі приміщенні на другому поверсі і не мав ліцензії на їх продаж.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Допитаний як свідок старшим слідчим управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області в кримінальному провадженні №0000035 і будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, ОСОБА_4 пояснив, що дані алкогольні напої та тютюнові вироби він придбав для власного споживання, а не для реалізації в магазині.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 26.05.2014 року коли вона прийшла в магазин-кафе «Глобус» працівники ДПІ з другого поверху зносили алкогольні напої та сигарети. Вказані товари вилучили, про що вона розписалася в протоколі. Їй відомо, що алкоголь та сигарети ОСОБА_4 придбав для власних потреб і зберігав в кімнаті відпочинку на другому поверсі.

Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» дано визначення основних понять і термінів.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 1 цього Закону, місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач вилучені алкогольні напої та сигарети придбав для власних потреб без мети збуту, зберігав їх в ізольованому від торгової площі приміщенні на другому поверсі та не мав ліцензії на їх продаж, а сам факт придбання для власних потреб та зберігання дома алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка та фальсифікованих алкогольних напоїв, не тягне за собою відповідальності.

Крім того, кримінальне провадження, яке було відкрите за фактом, а не щодо особи, закрите у зв'язку з відсутністю у діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. При цьому у резолютивній чи описовій частині Постанови про закриття кримінального провадження від 28 серпня 2014 року слідчим ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області лейтенантом податкової міліції М.Ю. Осадців невстановлено, що у діях ОСОБА_4 вбачається склад адміністративного чи будь - якого іншого правопорушення і що зазначені матеріали слід направити для вирішення питання про накладення на фінансових санкцій.

За таких обставин у відповідача не було підстав для застосування до позивача як підприємця, фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 51000,00 грн., оскільки вилучені алкогольні напої та тютюнові вироби він зберігав, як фізична особа для власного споживання в приміщенні, яке до торгового залу не має жодного відношення, оскільки є відпочинковою кімнатою та має окремий вхід.

Також відповідач при винесенні оскаржуваного рішення не викликав ОСОБА_4 для дачі пояснень, або заперечень з приводу наявних на його думку порушень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Що стосується доводів апелянта про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, то такі судом до уваги не беруться, оскільки позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП (проведення розрахункових операцій без застосування реєстраторів розрахункових операцій, невидача розрахункового документа на повну суму проведеної операції) та ч. 1 ст. 156 КУпАП (реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідної ліцензії).

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано - Франківській області - залишити без задоволення, а постанову Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у адміністративній справі №809/180/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 19.05.2015р.