Справа № 2а-2661/10/0370
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Справа № 11303/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду про повернення судового збору та витрат на проведення судово-економічної експертизи від 18.11.2014 року у справі № 2а-2661/10/0370 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції, Головного управління Державного казначейства України у Волинській області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень та стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість,-

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про повернення судового збору та витрат на проведення судово-економічної експертизи в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції, Головного управління Державного казначейства України у Волинській області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень та стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2014 року заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору та витрат на проведення судово-економічної експертизи задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору в розмірі 453 (чотириста п'ятдесят три) гривні 84 копійки та витрати на проведення судово-економічної експертизи в розмірі 2 357 (дві тисячі триста п'ятдесят сім) гривень 90 копійок.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції Головне управління Державного казначейства України у Волинській області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2014 року по справі № 2а-2661/10/0370 та винести нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що відповідно до ст. 92 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) витрати, пов'язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, несе сторона, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучення спеціаліста, перекладача та проведення судової експертизи.

У ст. 7 Бюджетного кодексу України (далі - Бюджетний кодекс) передбачено принцип цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями. Статтею 23 Бюджетного кодексу встановлено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджеті призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному Кодексом.

Згідно з п.9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не передбачено видатки Державного бюджету на виконання судових рішень щодо повернення витрат по проведенню судової експертизи.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" (далі - Постанова) витрати на проведення судової експертизи компенсуються за рахунок держави Державною судовою адміністрацією у їх фактичному розмірі, але не більше від граничних розмірів компенсації таких витрат. Пунктом 4 Постанови визначено: Державній судовій адміністрації та Міністерству фінансів передбачати в межах визначеного зазначеній Адміністрації граничного обсягу видатків за відповідними бюджетними програмами кошти для компенсації судових витрат у цивільних та адміністративних справах. Таким чином, витрати на проведення судової експертизи підлягають стягненню з Державної судової адміністрації, а не з Державного бюджету України, як визначено рішенням суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем при поданні до Волинського окружного адміністративного суду позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції, Головного управління Державного казначейства України у Волинській області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень та стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, було сплачено судовий збір в розмірі 1 243, 40 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №515 від 28.09.2010 року на суму 1 240 грн. та №516 від 28.09.2010 року на суму 3, 40 грн.

Також, згідно платіжного доручення №680 від 24.12.2010 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було сплачено 6 460 грн. вартість проведення судово-економічної експертизи Волинським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06.04.2011 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції, Головного управління Державного казначейства України у Волинській області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень та стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції №/0 від 9 вересня 2010 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2014 року апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції залишено без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2011 року по справі №2а-2661/10/0370 - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Ч.3 ст. 94 КАС України визначено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції , про те, що твердження представника відповідача про те, що витрати на проведення судової експертизи компенсуються за рахунок держави Державною судовою адміністрацією, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України №590 від 27.04.2006 року "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави", відповідно до статтей 85-88 Цивільного процесуального кодексу України, статтей 91-95 Кодексу адміністративного судочинства України, затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ до уваги не беруться.

Пунктом 2 даної Постанови Кабінет Міністрів України постановив, що коли виклик свідків, призначення експертизи, залучення перекладачів, спеціалістів у адміністративній справі здійснюється з ініціативи суду або у разі звільнення від сплати судових витрат чи зменшення їх розміру, такі витрати компенсуються за рахунок держави Державною судовою адміністрацією у їх фактичному розмірі, але не більше від граничних розмірів компенсації таких витрат.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що витрати, пов'язані з призначенням експертизи, в будь-якому випадку компенсуються за рахунок держави.

При цьому, Державною судовою адміністрацією компенсуються лише у разі, якщо така експертиза призначається з ініціативи суду або у разі звільнення від сплати судових витрат чи зменшення їх розміру.

В той час, як вбачається зі змісту ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 09.11.2010 року про зупинення провадження у справі, в даній адміністративній справі судово-економічна експертиза призначалася за клопотанням представника позивача, а не з ініціативи суду.

Крім того, позивач від сплати судових витрат не звільнявся та розмір витрат на проведення судово-економічної експертизи судом не зменшувався.

А тому, у суду відсутні підстави вважати, що витрати на проведення судово-економічної експертизи повинні компенсуватися за рахунок держави Державною судовою адміністрацією.

Взявши до уваги вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення судового збору та витрат на проведення судово-економічної експертизи підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 документально підтверджених витрат по сплаті судового збору в розмірі 453 гривні 84 копійки та витрат на проведення судово-економічної експертизи в розмірі 2 357 гривень 90 копійок.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.. 41, ч.3 ст. 160, ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України у Волинській області залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду про повернення судового збору та витрат на проведення судово-економічної експертизи від 18.11.2014 року у справі № 2а-2661/10/0370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко