Справа № 575/144/15-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 р.Справа № 575/144/15-а

Головуючий 1 інстанції: Савєльєва А.І.
Доповідач: Водолажська Н.С.
Колегія суддів у складі:
Головуючий суддя Водолажська Н.С.,
Суддя Калиновський В.А., Суддя Філатов Ю.М.
при секретарі Тітова А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області на постанову Великописарівського районного суду Сумської області від 14.04.2015р. по справі № 575/144/15-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Великописарівського районного суду Сумської області з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України у Великописарівському районі Сумської області в частині відмови здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, із зниженням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України у Великописарівському районі Сумської області здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як ліквідатору наслідків на ЧАЕС, із зниженням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - з дня звернення до Управління із заявою про призначення пенсії.
Постановою Великописарівського районного суду Сумської області від 14.04.15 р. по справі № 575/144/15-а позов був задоволений.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Великописарівського районного суду Сумської області від 14.04.15 р. по справі № 575/144/15-а та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Позивач письмові заперечення на апеляційну скаргу не подав.
Сторони по справі в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки не повідомили.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , та має право користуватись пільгами і компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 7).
У січні 2015 р. позивач звернувся до УПФ України у Великописарівському районі Сумської області з письмовою заявою щодо призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але листом № 2/к-7 від 05.02.15 р. йому було відмовлено з підстав ненадання підтверджуючих документів.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, із зниженням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відмовляючи у призначенні пенсії відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та вимагаючи надання підтверджуючих документів, відповідач фактично створив умови для перевірки обставин, які вже встановлені при вирішенні питання про надання позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
З матеріалів справи вбачається, що відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, із зниженням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обґрунтована тим, що відсутні первинні документи, які б підтверджували факт відпрацьованих днів у зоні радіоактивного забруднення, а надане позивачем рішення суду на підтвердження його участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не являється таким документом.
Так, рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 19.04.93 р. встановлено, що ОСОБА_1 знаходився на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 09 по 30 вересня 1986 р., перевозив молочні продукти з м. Київ до м. Чорнобиль робкооп. Також зі змісту цього рішення вбачається, що судом був досліджений шляховий лист вантажного автомобіля ОСОБА_1 , з якого видно, що 26.09.86 р. позивач здійснював перевезення молока та молочних продуктів з м. Київ до Чорнобильського робкоопу і цю роботу він виконував з 9 по 30 вересня 1986 р. Дані обставини не заперечувала і адміністрація АТП 15947, на якому працював позивач (а.с. 8).
З трудової книжки позивача вбачається, що наказом № 23 л/с від 08.08.83 р. ОСОБА_1 був прийнятий водієм 3 класу у вантажну колону В.Писарівського АТП-18042, якому згідно з записом від 23.01.87 р. був присвоєний індекс 15947, де працював до звільнення на підставі ст. 38 КЗпП України у відповідності до наказу № 2-лс від 01.03.01 р. (а.с.13-14). З повідомлення В.Писарівського АТП 15947 від 09.04.15 р. вбачається, що надати документальне підтвердження факту відрядження ОСОБА_1 підприємством АТП № 18042 для участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 09.09.86 р. по 30.09.86 р. неможливо, оскільки не збереглися відповідні документи, були втрачені в процесі реформування автотранспортного підприємства. Крім того, відповідно листа архівного відділу В.Писарівської РДА № 145 від 07.04.15 р., направленого на адресу позивача, ОСОБА_1 повідомлено, що надати копії наказів про відрядження за період роботи з 09.09.86 р. по 30.09.86 р. на підприємстві АТП № 18042 неможливо, оскільки документи за вказаний період до архівного відділу не надходили.
У зв`язку з цим, при зверненні позивача до УПФ України Великописарівському районі Сумської області із заявою про призначення пенсії, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, із зниженням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачем були надані посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_1 та рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 19.04.93 р., яким встановлено, що ОСОБА_1 знаходився на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 09 по 30 вересня 1986 р.
Разом з тим, відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії із заниженням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки, на його думку, надане судове рішення від 19.04.93 р. не є первинним документом, який підтверджує факт відпрацьованих днів у зоні радіоактивного забруднення.
Колегія суддів зазначає, що відповідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Відповідно ч. 3 ст. 65 вказаного Закону посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Згідно ст. 15 цього Закону довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
З огляду на вищезазначені норми Закону, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Колегія суддів зазначає, що учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи згідно ст. 65 Закону за поданням районних державних адміністрацій Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС України, Радою Міністрів АРК, державними адміністраціями областей, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями видаються посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Зазначені посвідчення є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами.
Відповідно ст. 9 вищенаведеного Закону особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а в ст. 10 зазначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 р. на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно п. 2 ст. 14 Закону учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеними до 2 категорії, є особи, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 01.07.86 р. - незалежно від кількості робочих днів; з 01.07.86 р. по 31.12.86 р. - не менше 5 календарних днів; у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 р. із зони відчуження (в т.ч. особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.
Згідно п. 3 постанови КМУ № 501 від 25.08.92 р. «Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а потім і п. 3 постанови КМУ № 51 від 20.01.97 р. «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.86 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 01.07.86 р. до 31.12.86 р. - не менше 5, а у 87 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору серія А; при цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації.
Як вбачається з матеріалів справи та це не заперечувалося відповідачем, позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. 2 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 та перереєстрованого у встановлено чинним законодавством порядку.
Відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, згідно ч. 3 ст. 55 Закону призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.
Відповідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, має загальний стаж роботи більше 15 років, досяг віку 53 роки, що з урахуванням зменшення пенсійного віку, може надаватись пенсія. Згідно підп. «ґ» п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях № 122 від 09.03.88 р., або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначені період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Колегія суддів зазначає, що надання інших документів при зверненні за призначенням пенсії з вище зазначених підстав законодавством не передбачено. При цьому згідно п. 38 Порядку - орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.
Відповідно абз. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями. Основним документом, що визначає час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження є довідка ф. 122, затверджена постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань № 122 від 09.03.88 р., що видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, у складі яких працівник безпосередньо виконував роботи з ліквідації аварії. У разі неможливості подання довідки за формою ф. 122 для призначення пенсії на пільгових умовах надаються інші (первині) документи передбачені постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.05 р., що підтверджують період роботи в зоні відчуження, зокрема, довідки військової установи або довідки архівної установи.
В п. 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.93 р., встановлено, що підтвердження трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Колегія суддів зазначає, що факт приймання позивачем участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 09.09.86 р. по 30.09.86 р. підтверджується рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 19.04.93 р. встановлено, що ОСОБА_1 знаходився на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 09 по 30 вересня 1986 року, яке відповідач зобов`язаний враховувати за неможливості надання позивачем уточнюючих документів, передбачених чинним законодавством.
Положеннями ст. 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Враховуючи положення наведених вище норм права, колегія суддів зазначає, що позивачем до УПФ України у Великописарівському районі Сумської області були документи, які як підтверджують факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, так і підтверджують період його роботи, а тому відмова відповідача у призначенні ОСОБА_1 пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є неправомірною.
Наведені вище обставини стали підставою для висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги його не спростовують.
Зважаючи на те, що постанова Великописарівського районного суду Сумської області від 14.04.15 р. по справі № 575/144/15-а прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.
Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області на постанову Великописарівського районного суду Сумської області від 14.04.15 р. по справі № 575/144/15-а залишити без задоволення.
Постанову Великописарівського районного суду Сумської області від 14.04.15 р. по справі № 575/144/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Філатов Ю.М.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 22.05.2015 року.