Справа № 809/3295/14
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 р. Справа № 876/257/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року по справі № 809/3295/14 за позовом Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Покутського фонду імені Леся Гринюка про припинення юридичної особи, -

В С Т А Н О В И В:

Коломийська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася в суд з позовом, яким просила постановити рішення про припинення юридичної особи Покутського фонду імені Леся Гринюка у зв'язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Коломийська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області постанову суду першої інстанції оскаржила, подала апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задоволити повністю.

В апеляційній скарзі покликається на те, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні фонди» благодійні організації набувають прав та обов'язків юридичної особи з моменту їх державної реєстрації, а отже, на них застосовуються ті ж самі норми, що регулюють відносини у сфері юридичних осіб, що не є благодійними організаціями.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Благодійна організація Покутського фонду імені Леся Гринюка 17.12.2003 року зареєстрована юридичною особою, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 24.09.2014 року (а.с.4-8). Крім того, відповідач перебуває на обліку позивача як платник податків.

Як вбачається із копії витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 24.09.2014 року, Реєстраційною службою коломийського міськрайонного управління юстиції 20.02.2014 року внесено інформацію щодо відсутності юридичної особи Покутський фонд імені Леся Гринька за вказаною адресою (а.с.4-8).

Загальні засади благодійної діяльності, особливості функціонування благодійних організацій регулюються спеціальним законодавством, а саме Законом України "Про благодійну діяльність та благодійні організації ".

Положенням п. 1, 3, 4 статті 18 Закону України "Про благодійну діяльність та благодійні організації" визначено, що державна реєстрація припинення благодійних організацій здійснюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Рішення про ліквідацію благодійної організації приймає орган управління, уповноважений установчими документами благодійної організації. Підстави для прийняття судом рішення про ліквідацію благодійної організації визначаються законом.

Зокрема, в ч.2 ст. 27 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» підставами для постановлення судового рішення щодо припинення благодійної організації за позовом державного реєстратора, спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації або іншої заінтересованої особи, є: 1) використання активів (доходів) благодійної організації з порушенням встановлених цим Законом вимог до здійснення благодійної діяльності, що триває протягом не менш як 12 місяців; 2) неможливість самостійної реорганізації або ліквідації благодійної організації у випадках, визначених законом або установчими документами цієї організації.

Підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

При цьому наведеною законодавчою нормою не визначено коло випадків та підставі, за яких податковий орган вправі реалізувати наведене повноваження на подання до суду адміністративного позову.

За змістом частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень може звернутися з позовом про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.

Послідовний аналіз переліку підстав для звернення суб'єкта владних повноважень до суду дає можливість дійти висновку, що він повинен мати достатні адміністративні можливості для здійснення визначених йому законом завдань та функцій, і лише у випадках, коли Конституцією чи законами України встановлені судові обмеження його діяльності, він звертається до суду з позовом по суті для отримання судового дозволу.

Такі звернення мають бути обумовлені необхідністю виконання покладених на них завдань та функцій, а використовувати свої повноваження вони можуть лише з метою, з якою це повноваження надане.

Відповідь на питання, з якою метою податковим органам надано повноваження звертатися до суду із заявою про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності, дає аналіз завдань і функцій податкових органів.

Завданнями органів державної податкової служби є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, запобігання злочинам та іншим правопорушенням, віднесеним законом до компетенції податкової міліції, їх розкриття, припинення, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності є одним із заходів, спрямованих на запобігання порушенню податкового законодавства або його припиненню.

Суб'єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається. У зв'язку з цим визначений законом предмет позову, з яким суб'єкт владних повноважень може звернутися до суду при здійсненні ним владних управлінських функцій, не підлягає розширеному тлумаченню.

А відтак податкові органи відповідно до підпункту 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України мають право звертатися до суду з позовною заявою про припинення юридичної особи (предмет позову розширеному тлумаченню не підлягає) виключно у випадках, прямо передбачених законом, з метою виконання покладених на них завдань і функцій.

В ч.2 ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" зазначені підстави для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, серед яких є: визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного капіталу юридичної особи вимогам закону; неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Отже, податковий орган вправі використовувати підстави щодо припинення юридичної особи, визначені у частині другій статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», лише у розрізі виконання своїх функцій з контролю у сфері оподаткування.

Втім у справі, що переглядається, позивач на обґрунтування своїх позовних вимог взагалі не посилався на порушення юридичною особою податкової дисципліни, на зловживання у сфері оподаткування як результат відсутності відповідача за юридичною адресою. Більш того, ДПІ зазначає про відсутність у відповідача податкового боргу.

Оскільки відсутність відповідача за місцезнаходженням не призвела до порушень у сфері податкового законодавства, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у податкового органу права на звернення з даними позовними вимогами. Наведене обумовлює правильність рішень судів про відмову в задоволенні цього позову. Дана позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 09 квітня 2014 року (справа №К/9991/26786/12), від 14 травня 2014 року (справа №К/9991/30892/12).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року по справі № 809/3295/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь в справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич