Справа № 9101/51058/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2014 рокусправа № 2а-0870/7092/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.01.2012р. у справі №2а-0870/7092/11

за позовом ОСОБА_1

до Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до адміністративного суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів (далі по тексту - відповідач, Вільнянська ОДПІ, податковий орган) № від 12.08.2011 щодо земельного податку за 2011 рік, № від 12.08.2011 щодо земельного податку за 2009 та 2010 роки; та про зобовязання відповідача здійснити розрахунок (нарахування) земельного податку позивачу за належну йому на праві власності частку земельної ділянки по АДРЕСА_1 згідно п.276.1 ст.276 Податкового кодексу України, тобто у розмірі 3 відсотків суми земельного податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 275 цього Кодексу, виходячи з того, що зазначена 1/2 частка земельної ділянки у підприємницькій діяльності не використовувалася, та є такою, що зайнята автостоянками для зберігання особистого транспортного засобу громадян, який використовувався без отримання прибутку.

Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що податковому органу було відомо, що позивач не здійснює підприємницьку діяльність, має статусу підприємця та має у власності особистий транспортний засіб, який використовує за його призначенням без одержання прибутків.

Постановою суду першої інстанції в задоволенні позову відмовлено. При цьому суд зазначив, що рішення податкового органу відповідають нормам податкового законодавства.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини, невірно застосував норми матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що відповідач не довів правомірність своїх рішень.

Відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги. Судове рішення вважає законним та обґрунтованим.

Під час судового розгляду справи, у зв'язку з реорганізацією територіальних органів Державної податкової служби, згідно додатку 2 до Постанови Кабінету Міністрів України №229 від 20.03.2013р. «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» здійснено заміну Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції ДПС - Вільнянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до паспорту громадянина України Серії НОМЕР_1 місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2.

До суду також надано Договір купівлі-продажу від 22.05.2008, укладений між ОСОБА_2 (продавец) та ОСОБА_1, ОСОБА_3 (покупці).

Згідно з п.1 вказаного Договору продавець передає у власність покупців по 1/2 частині кожному, а покупці приймають по 1/2 частині кожен земельну ділянку площею 0,5915га, кадастровий номер якої НОМЕР_3, що знаходиться в АДРЕСА_1, передану продавцю для розміщення ковбасного цеху, та сплатити за неї грошову суму.

Відповідно до п.2 Договору зазначена земельна ділянка належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №016253, виданого Вільнянською міськю радою Вільнянського району Запорізької області 28 грудня 2001 року. Акт зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на прав власності на землю за №19.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 виданий 19.01.2009 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,5915га у межах згідно з планом на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.2008, Серії ВКІ №749885, зареєстрованого за №112 (а.с.60 т.1). У вказаному Державному акті на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 зазначено цільове призначення (використання) земельної ділянки - для розміщення ковбасного цеху.

До суду надано:

- квитанцію на прийом податкових платежів Серії НВ №682334 згідно якої 07.11.2007р. одержано від ОСОБА_1 33 грн. 00 коп. на сплату земельного податку за 2008 рік.

- квитанцію на прийом податкових платежів Серії РЕ №142523 згідно якої 03.08.2009р. одержано від ОСОБА_1 15 грн. 00 коп. на сплату земельного податку за 2009 рік.

- квитанцію на прийом податкових платежів Серії РЕ №566743 згідно якої 09.08.2010р. одержано від ОСОБА_1 17 грн. 00 коп. на сплату земельного податку за 2010 рік.

Крім тоо, згідно зі Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 за позивачем 11.03.2011р. зареєстрований транспортний засіб: PEUGEOT 107 легковий хетчбек 2010 року випуску.

Відповідачем надано до суду податкове повідомлення-рішення №00494928 від 22.06.2010р., яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобовязання за платежем земельний податок з фізичних осіб з граничним строком сплати до 16.08.2010р. у сумі 08 грн. 28 коп. та до 15.11.2010р. у сумі 08 грн. 28 коп.

В матеріалах справи містяться:

- рішення Вільнянської міської ради Запорізької області від 25.04.2000 №10 «Про грошову оцінку земель міста Вільнянська»;

- лист виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області від 21.01.2008 за №04-06/75/1 «Про надання інформації» та Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_5 на дату 01.01.2008.

- лист Державної податкової адміністрації України від 19.01.2011 за №1205/7/17-0317 «Про індексацію грошової оцінки земель у 2011 році», лист Державного комітету статистики України від 14.01.2011 за №11/1-2/18, лист Державного комітету України із земельних ресурсів від 11.01.2011, лист Державного комітету України із земельних ресурсів від 14.01.2011 за №603/22/6-11, лист ДПА в Запорізькій області від 26.01.2009 №744/7/17-114, лист Державної податкової адміністрації України від 13.01.2009 №374/7/15-0717 «Про індексацію ставок земельного податку та грошової оцінки землі у 2009 році», лист Державного комітету України із земельних ресурсів від 09.01.2009 за №14-22-6/87, лист Державного комітету статистики України від 08.01.2009 за №11/1-8/6, лист ДПА в Запорізькій області від 14.01.2010 №171/7/17-101-6.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням шостого скликання восьмої сесії Вільнянської міської ради Запорізької області від 26.05.2011р. №18 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м.Вільнянськ.

У відповідності до даного Рішення Вільнянська міська рада вирішила з 01.08.2011р. застосовувати нову нормативну грошову оцінку земель міста.

До суду також надано лист Відділу Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області від 24.10.2011 за №2156 на адресу першого заступника начальника МДПІ, в якому зазначається, що згідно з електронним Реєстром других примірників державних актів ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку за адресою розташування земель: АДРЕСА_1; площа земельної ділянки 1/2 від 0,5915га (спільна часткова власність з ОСОБА_3); нормативна грошова оцінка земельної ділянки не зазначена; підстава для користування (договір, державний акт) Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2; категорія земель (цільове призначення земельної ділянки) для розміщення ковбасного цеху. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Позивач стверджує, що половина земельної ділянки не використовується у підприємницькій діяльності.

Доводи позивача не приймаються до уваги.

Так, відповідно до ч.1 ст.19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 виданого 19.01.2009 ОСОБА_1 цільове призначення (використання) земельної ділянки зазначено для розміщення ковбасного цеху

Згідно з листом Відділу Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області від 24.10.2011 за №2156 на адресу першого заступника начальника МДПІ земельна ділянка, яка належить позивачу, відноситься до такої категорії земель як землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення.

До суду також надано Розрахунок з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що належить ОСОБА_1, ОСОБА_3, складений провідним спеціалістом відділу земельних відносин; Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки у АДРЕСА_1 на ОСОБА_1, ОСОБА_3, складений провідним спеціалістом відділу земельних відносин на дату 01.01.2008.

За приписами ч.3 ст.20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Механізм щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка перебуває у власності громадянина або юридичної особи врегульовано «Порядком зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 №502.

Розмір ставки земельного податку у період 2008-2010р.р. визначається за нормами Закону України «Про плату за землю» та не залежить від результатів господарської діяльності власників землі та землекористувачів.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про плату за землю» ставки земельного податку з земель, грошову оцінку яких встановлено, встановлюються у розмірі одного відсотка від їх грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у частинах п'ятій - десятій цієї статті та частині другій статті 6 цього Закону.

Згідно з ч.6 ст.7 Закону України «Про плату за землю» податок за земельні ділянки, зайняті житловим фондом, кооперативними автостоянками для зберігання особистих транспортних засобів громадян, гаражно-будівельними, дачно-будівельними кооперативами, індивідуальними гаражами і дачами громадян, а також за земельні ділянки, надані для потреб сільськогосподарського виробництва, водного та лісового господарства, які зайняті виробничими, культурно-побутовими та господарськими будівлями і спорудами, справляється у розмірі трьох відсотків суми земельного податку, обчисленого відповідно до частин першої та другої цієї статті.

Починаючи з 01.01.2011р. набрав чинність Податковий кодекс України.

За приписами п.274.1 ст.274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження), встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 і 278 цього Кодексу.

Відповідно до п.276.1 ст.276 Податкового кодексу України податок за земельні ділянки (в межах населених пунктів), зайняті житловим фондом, автостоянками для зберігання особистих транспортних засобів громадян, які використовуються без отримання прибутку, гаражно-будівельними, дачно-будівельними та садівницькими товариствами, індивідуальними гаражами, садовими і дачними будинками фізичних осіб, а також за земельні ділянки, надані для потреб сільськогосподарського виробництва, водного та лісового господарства, які зайняті виробничими, культурно-побутовими, господарськими та іншими будівлями і спорудами, справляється у розмірі 3 відсотків суми земельного податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 275 цього Кодексу.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про плату за землю» та п.286.1 ст.286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про плату за землю» платники, яких своєчасно не було залучено до сплати земельного податку, сплачують податок не більш як за два попередні роки. Перегляд неправильно нарахованого податку, стягнення або повернення його платнику допускаються не більш як за два попередні роки.

Згідно з п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про плату за землю» земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності громадянами сплачується рівними частками до 15 серпня і 15 листопада.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про плату за землю» нарахування громадянам сум земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 15 липня поточного року платіжне повідомлення про внесення платежу.

Відповідно до п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Враховуючи фактичні обставини справи, норми вищевказаного законодавства, Рішення Вільнянської міської ради Запорізької області від 25.04.2000 №10 та від 26.05.2011р. №18 стосовно грошової оцінки земель міста, а також те, що розрахунки земельного податку за 2009, 2010 та 2011 роки позивачу надавалися (т.1, а.с. 93, 140), суд дійшов вірного висновку щодо правомірності податкових повідомлень-рішень.

Проаналізувавши надані до суду документи та фактичні обставини, слід дійти висновку щодо обґрунтованості та законності судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Постанову слід залишити без змін, відмовивши позивачу в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.01.2012р. у справі № 2а-0870/7092/11 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.01.2012р. у справі №2а-0870/7092/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна