Справа № 638/5797/15-а
Суддя: Лазюк С. В.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/5797/15-а
Провадження № 2-а/638/211/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: судді Лазюк С.В.

при секретарі Гребінник А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС РДПС 6-го взводу м. Харкова сержанта міліції Туруліна Андрія Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 03.04.2015 р.,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом до інспектора ДПС РДПС 6-го взводу м. Харкова сержанта міліції Туруліна Андрія Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 03.04.2015 р.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що інспектором ДПС РДПС 6го взводу м. Харкова сержантом міліції Туруліним Андрієм Олександровичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 №872307 від 03.04.2015 року (далі - Протокол) та прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №218886 від 03.04.2015 року (далі - Постанова), згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень.

Відповідно до Протоколу, ОСОБА_1 03.04.2015 року близько 18 год. 23 хв. в м. Харків Білгородське шосе, який керував автомобілем «Peugeot 407SR», державний номерний знак НОМЕР_1 було скоєно порушення вимог п. 12.4. Правил дорожнього руху України, а саме: перевищення швидкості в населеному пункті на 44 км/год. Порушення було зафіксоване на прилад «TruCAM» №000308.

За фактом порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху він не згоден. Правил дорожнього руху він не порушував. Рухався з дозволеною швидкістю. Про що зазначив в Протоколі. Але інспектором при розгляді справи мої пояснення та доводи проігноровано.

Позивач з даною Постановою не згоден, оскільки вважає, що оскаржувана Постанова є незаконною, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубим порушенням діючого законодавства України, тому просить її скасувати.

Позивач в судове засідання не з'явився, до початку слухання справи надав суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, тому згідно ч.4 ст.128 КАС України є підстави для вирішення справи на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Суд, дослідивши матеріали даної адміністративної справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором ДПС РДПС 6го взводу м. Харкова сержантом міліції Туруліним Андрієм Олександровичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 №872307 від 03.04.2015 року (далі - Протокол) та прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №218886 від 03.04.2015 року (далі - Постанова), згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00гривень за адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122.КпАП України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи - жодних даних, отриманих за допомогою спеціального технічного засобу, з фіксацією правопорушення, яке мені інкримінується, з чітким зображенням транспортного засобу (його марки, кольору, номерного знаку), яким я керував, до Протоколу не додано.

На місці зупинки, інспектор показав мені прилад, на дисплеї якого на віддалені було зображено декілька силуетів автомобілів, які були розташовані на проїзній частині безпосередньо один біля одного. Вирізнити серед цієї групи мій автомобіль було неможливо. Розташування автомобілів ставить під сумнів те, що прилад фіксував швидкість саме мого автомобіля, якщо він серед них знаходився.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. У Правилах дорожнього руху є чітке визначення терміну «Населений пункт» - забудована територія, в'їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

За пред'явленими даними приладу неможливо було встанови, що дорога зображена на фото знаходиться в межах населеного пункту, жодних об'єктивних даних, таких як забудована територія або дорожні знаки 5.45, 5.46, 5.47, 5.48 немає.

Відповідно до переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху затвердженого Наказом МВС від 01.03.2010 № 33 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 березня 2010 р. за № 262/17557, прилад «TruCAM» віднесений до таких, які працюють в автоматичному режимі, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оскільки адміністративно-процесуальне законодавство не конкретизує поняття автоматичного режиму роботи приладу, можливо звернутися до формально-логічного тлумачення цього поняття, відповідно до якого, автоматичним - є такий режим роботи приладу, який виконується без втручання в його діяльність сторонніх факторів, тобто без людини.

Прилад «TruCAM», яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксацій порушень ПДР України, не є автоматичним засобом фото- чи відеофіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДПС в руках, керується ним безпосередньо або через комп'ютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, об'єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо). В даному випадку співробітник ДАІ під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, при цьому немає ніяких даних у якому режимі працював вимірювальний пристрій. Це робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується. Фіксація порушень ПДР України приладом «TruCAM» вручну не відповідає вимогам закону та нормативним актам МВС України.

Згідно Наказу № 111 "Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС" забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні у разі якщо вони підлягають сертифікації відповідно до чинного законодавства та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув.

Протокол та Постанова не містять жодних відомостей стосовно країни виробника приладу «TruCAM» №000308. Але, згідно інформації з інструкції до приладу лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCAM» виробляється компанією "Laser Technology, Inc.", країна США.

Згідно ст. 1 п. 6 ЗУ "Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну", прилад «TruCAM» №000308, який є ввезений на митну територію країни, слід вважати таким, що імпортується.

Відповідно до ст.18 Декрету КМУ "Про стандартизацію і сертифікацію", відповідність продукції (товару), яка ввозиться і реалізується на території України, стандартам, що діють в Україні, має підтверджуватися сертифікатом відповідності чи свідоцтвом про визнання відповідності. Також на підставі сертифіката відповідності сертифікована продукція повинна бути включена до Єдиного реєстру сертифікованої в Україні продукції.

На офіційних сайтах підрозділів УкрСЕПРО інформація про проведення сертифікації в Україні та видачу Сертифіката відповідності на прилад «TruCAM» відсутня.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ст. 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Ст. 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, ч.3 ст.70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 коментованого кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що перед прийняттям оскарженої постанови відповідач, як суб'єкт владних повноважень, мав би, використовуючи свої повноваження, у спосіб, що передбачений ст. ст.277-2,278,279 КУпАП порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення) з урахуванням права позивача на участь у процесі, з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності та враховуючи відсутність у постанові належних доказів наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення і прийняття її з порушенням вимог діючого законодавства України, що тягне за собою неправомірність вчиненої посадовою особою при розгляді справи про адміністративне правопорушення дії, суд вважає, що спірну постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч.1 ст.122 КУпАП, слід скасувати.

Згідно із статтею 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 247, 251, 254, 283, 284, п.3 ст.288, п.3 ст.293 КУпАП, Інструкцією з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом МВС від 27.03.2009 № 111, керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 5, 6, 7, 158-163 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суддя

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС РДПС 6-го взводу м. Харкова сержанта міліції Туруліна Андрія Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 03.04.2015 р. - задовольнити.

Визнати дії інспектора ДПС РДПС 6го взводу м. Харків сержанта міліції Туруліна Андрія Олександровича щодо складання постанови серії ПС2 № 218886 від «03» квітня 2015 р. про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 гривень за порушення ч.1 ст. 122 КупАП, неправомірними.

Постанову серії ПС2 № 218886 від «03» квітня 2015 року, винесену інспектором ДПС РДПС 6го взводу м. Харків сержанта міліції Туруліна Андрія Олександровича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. - визнати нечинною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Постанова прийнята і надрукована власноруч суддею Лазюк С.В. в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя С.В. Лазюк