Справа № 815/6959/14     
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6959/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання - Мураховська А.І.

за участю сторін: позивача - ОСОБА_1 (за паспортом)

позивача (ОСОБА_2) - не з'явився

представника відповідача - Максимець О.Б. (за довіреністю)

представника третьої особи (Генеральна прокуратура України) - Ейсмонт І.С. (за довіреністю)

представника третьої особи (Головне слідче управління Міністерства внутрішніх справ України) - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Генеральна прокуратура України, Головне слідче управління Міністерства внутрішніх справ України про забезпечення доступу до інформації,-

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2014 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Генеральна прокуратура України, Головне слідче управління Міністерства внутрішніх справ України про встановлення факту приналежності висновків судово-медичних експертиз щодо встановлення причин смерті людей, що загинули насильницькою смертю під час масових заворушень 2 травня 2014 року у місті Одесі до суспільно необхідної інформації; зобов'язання оприлюднити висновки судово-медичних експертиз щодо встановлення причин смерті людей, які загинули насильницькою смертю від ушкоджень, які отримали під час масових заворушень у місті Одесі 2 травня 2014року, а саме: громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, а також 5 невпізнаних в період складання висновків тіл, в тому числі 4 чоловічих та 1 жіночого (загальна кількість - 48 висновків), в повному обсязі, включаючи описову частину цих висновків і відповідних їм актів лабораторних досліджень, шляхом надання їх завірених належним чином копій без зазначення прізвищ, імен та по-батькові та інших ідентифікаційних даних постраждалих, експертів та будь-яких інших осіб.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року провадження у справі № 815/6959/14 було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, а позивачам роз'яснено, що даний спір має розглядатися за правилами Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року у справі № 815/6959/14 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

21 квітня 2015 року адміністративна справа №815/6959/14 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями передана судді О.В Глуханчуку.

В матеріалах справи також наявна заява позивачів про зміну позовних, відповідно до якої позовні вимоги змінені та викладені у наступній редакції: зобов'язати комунальну установу «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» забезпечити доступ громадянина ОСОБА_1, та громадянина ОСОБА_2 до інформації, шляхом надання їм за їх індивідуальними або колективними запитами публічної інформації, що знаходиться у її володінні, а саме - завірених належним чином копій висновків судово-медичних експертиз щодо встановлення причин смерті громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, а також 5 невпізнаних в період складання висновків людей, в тому числі 4 чоловіків та 1 жінки (загальна кількість - 48 висновків), що загинули насильницькою смертю від ушкоджень, які отримали під час масових заворушень у місті Одесі 2 травня 2014року, - в повному обсязі, включаючи описову частину цих висновків і відповідних їм актів лабораторних досліджень, без зазначення прізвищ, імен та по-батькові та інших персональних даних постраждалих, експертів та будь-яких інших осіб.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказали на те, що відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

В адміністративному позові йдеться про надзвичайні події, які відбулись в м. Одесі 02 травня 2014 року, внаслідок яких загинули люди та про необхідність оприлюднення висновків судово-медичних експертиз щодо встановлення причин смерті загиблих насильницькою смертю від ушкоджень, які отримані під час масових заворушень у місті 02 травня 2014 року. Позивачами зазначено, що законодавством України встановлено вичерпний перелік підстав для обмеження права на інформацію. Однак, на думку позивачів, інформація, що стосується причин смерті людей, які загинули під час масових заворушень у місті Одесі 02 травня 2014 року не підпадає під ці обмеження, оскільки така інформація є суспільно необхідною, викликає підвищений суспільний інтерес, а право громадськості знати цю інформації переважає потенційну шкоду від її поширення.

У судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позивач - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, вказуючи на те, що КП «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» не є розпорядником запитуваної інформації, оскільки відповідно до ст. 69 КПК України не може її розголошувати без дозволу сторони кримінального провадження, яка його залучила, чи суду. За таких обставин, відповідач вважає, що позивачем порушено процедуру отримання публічної інформації, а позовні вимоги з якими позивачі звернулись до суду не передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації», оскільки відповідно до цього закону, оскарженню підлягає відмова розпорядника інформації у її наданні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Генеральної прокуратури України у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись у своїх поясненнях на те, що запитувана інформація, а саме висновки судово-медичних експертиз є матеріалами досудового розслідування в межах кримінального провадження. З огляду на зазначене, порядок доступу до такої інформації визначається за правилами КПК України, яким позивачі не скористались, а отже підстави для задоволення даного адміністративного позову, на думку представника Генеральної прокуратури України, відсутні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини та факти.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

12 червня 2014 року Комунальною установою «Обласне бюро судово-медичної експертизи» надано відповідь на запит позивача ОСОБА_2 від 10 червня 2014 року вих. 1/СМЕ про надання інформації, щодо порядку проведення судово-медичних експертиз трупів людей, загиблих під час масових зіткнень в м. Одесі 02 травня 2014 року та їх результатів.

Згідно вказаної відповіді, позивачу повідомлено, що інформація отримана при проведенні судово-медичних експертиз трупів є предметом судово-медичної експертизи, є конфіденційною та службовою, доступ до якої регулюється чинним законодавством. Так, відповідачем зазначено, що згідно вимог п. 4 ч. 5 ст. 69 КПК України, експерт зобов'язаний не розголошувати без дозволу сторони кримінального провадження, яка його залучила, чи суду відомості, що стали йому відомі у зв'язку з виконанням обов'язків, або не повідомляти будь-кому, крім особи, яка його залучила, чи суду про хід проведення експертизи та її результати. За розголошення без дозволу прокурора, слідчого або особи, яка провадила дізнання чи досудове слідство, даних досудового слідства чи дізнання особою, попередженою в установленому законом порядку про обов'язок не розголошувати такі дані, - відповідно до вимог ст. 387 Кримінального кодексу України передбачена кримінальна відповідальність.

З огляду на зазначене, позивачу роз'яснено про можливість отримання запитуваної інформації у слідчих, в провадженні яких знаходиться дана справа (а.с. 52-53, том 1).

Як вбачається з матеріалів справи, раніше з запитом на інформацію щодо надання відомостей про хід проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню по факту масових заворушень, які відбулись 2 травня 2014 року в м. Одесі, ОСОБА_2 звертався до Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України.

23 травня 2014 року за №Ш-633 ОСОБА_2 було надано відповідь, якою повідомлено, що інформація, яка запитується щодо проведення судово-медичних експертиз трупів, судово-токсикологічних експертиз, експерти якого закладу проводять зазначені експертизи та їх результати, згідно ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є службовою інформацією, яка належить до інформації з обмеженим доступом. Також повідомлено, що право на отримання інформації про стан досудового розслідування та, прийняті у кримінальному провадженні рішення мають особи, процесуальний статус яких визначений КПК України (а.с. 45, том 1).

Таким чином, не отримавши запитувану інформацію, позивачі звернулись до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, судом встановлено, що спір між сторонами виник навколо питання щодо визначення статусу запитуваної позивачами інформації та порядку доступу до неї.

Так, позивачі погоджуються, що інформація, доступ до якої є предметом даного позову створено під час проведення досудового розслідування, яке відбувається в порядку визначеному КПК України; вважають, що така інформація є публічною інформацією з обмеженим доступом. Водночас, посилаючись на положення ч. 4 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно якої усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом, позивачі наполягають на тому, що Закон України «Про доступ до публічної інформації» є спеціальним законом, який застосовується при вирішенні питання щодо доступу до інформації, яка є предметом даного позову.

Натомість відповідач та треті особи, заперечуючи проти позову вважають, що доступ до інформації, яка є предметом даного позову регулюється КПК України, тому доступ до неї мають особи, процесуальний статус яких визначений КПК України. Позивачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не є сторонами кримінального провадження, отже, на думку відповідача та третіх осіб, не можуть бути допущеними до матеріалів кримінального провадження, зокрема, висновків судово-медичних експертиз щодо встановлення причин масової загибелі людей під час подій, що відбувались у м. Одесі 2 травня 2014 року.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що Головним слідчим управлінням Міністерства внутрішніх справ України за фактом масових заворушень, що мали місце 2 травня 2014 року в Приморському районі м. Одеси, із застосуванням зброї, предметів, які використовувалися як зброя, що супроводжувалося насильством над особою, знищенням майна, та призвели до загибелі людей і інших тяжких наслідків, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 Кримінального кодексу України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003700 від 02.05.2014 року (а.с. 127-134, том 1).

В ході досудового розслідування в межах означеного кримінального провадженні №0003700 від 02.05.2014р., з метою встановлення причин смерті ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, а також 5 невпізнаних трупів, Головним слідчим управлінням Міністерства внутрішніх справ України були призначені судово-медичні експертизи, проведення яких доручено Комунальній установі «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи».

За результатами проведення судово-медичних експертиз щодо встановлення причин смерті вказаних осіб Комунальною установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» були складені висновки експерта, котрі, на виконання абз.2 п.3.8 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, відповідачем були надіслані до Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України, що підтверджується наявними у справі відповідними супровідними листами, за підписом Начальника бюро Кривди Г.Ф., начальника відділу Козуліна В.І., в.о. начальника відділу Яворського Б.І., надісланих на ім'я слідчих слідчої групи ГСУ МВС України капітана міліції Плохотніченко А.А., та майора міліції Михайловського П.Ю. (а.с. 135-182, том 1).

Вищевказані висновки судово-медичних експертиз є матеріалами досудового розслідування в межах кримінального провадження №0003700 від 02.05.2014 року.

Як встановлено судом, позивачі звернулись до відповідача з запитом публічної інформації, щодо порядку проведення судово-медичних експертиз трупів людей загиблих під час масових зіткнень в м. Одесі 02 травня 2014 року та їх результатів, оскільки вважають розпорядником такої інформації КП «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», як суб'єкта господарювання, який створив цю інформацію в межах власної господарської діяльності, у відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Зі змісту ч. 1 ст. 1 Закону випливає, що публічна інформація отримується або створюється в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством.

Визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків. Щодо несуб'єктів владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.

Для з'ясування того, чи є запитувана інформація публічною, дослідженню підлягають підстави одержання чи створення такої інформації суб'єктами владних повноважень. Для вирішення цього питання з'ясовуються підстави отримання чи створення запитуваної інформації та враховується те, що публічна інформація одержується чи створюється суб'єктами владних повноважень на виконання обов'язків, визначених чинним законодавством.

Під обов'язками суб'єктів владних повноважень, передбачених чинним законодавством, необхідно розуміти також обов'язки цих суб'єктів не тільки під час виконання владних управлінських функцій, а й інші обов'язки, в тому числі ті, що передбачені процесуальним законодавством.

Тобто на визначення інформації, як публічної не впливає те, при виконанні яких обов'язків суб'єктом владних повноважень вона отримана та яким законодавством ці обов'язки визначені.

Аналогічну правову позицію висловив Вищий адміністративний суду України в Довідці про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Враховуючи викладене, в межах розгляду даної адміністративної справи, суд зазначає, що спірна інформація, а саме висновки судово-медичних експертиз трупів людей загиблих під час масових зіткнень в м. Одесі 2 травня 2014 року, є публічною, оскільки підставою її створення відповідачем є виконання Головним слідчим управлінням Міністерства внутрішніх справ України, як суб'єктом владних повноважень, своїх обов'язків, визначених КПК України під час досудового розслідування в межах кримінального провадження №0003700 від 02.05.2014 року, зокрема, щодо призначення судово-медичних експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Комунальна установа «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» не є суб'єктом владних повноважень, проте створила інформацію, доступ до якої є предметом даного позову та є розпорядником такої інформації, в силу приписів ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Таким чином, судом встановлено, що запитувана позивачами інформація є публічною та розпорядником такої інформації є відповідач - КП «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», як суб'єкт господарювання, який створив цю інформацію в межах власної господарської діяльності, у відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Наступним питанням для відкриття доступу до публічної інформації, оприлюднення якої є предметом даного спору, є визначення порядку доступу до такої інформації.

Так, згідно з приписами ст. 20 Закону України «Про інформацію», за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.

Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до положень ст. 21 ст. 20 Закону України «Про інформацію» та ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

У відповіді КП «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 12 червня 2014 року №1340-03 на запит позивача ОСОБА_2 від 10 червня 2014 року вих. 1/СМЕ про надання інформації, щодо порядку проведення судово-медичних експертиз трупів людей загиблих під час масових зіткнень в м. Одесі 02 травня 2014 року та їх результатів, інформацію, отриману при проведенні судово-медичних експертиз трупів, відповідач визначив одночасно, як конфіденційну та службову.

В свою чергу, зі змісту відповіді Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України від 23 травня 2014 року №Ш-633 на запит позивача ОСОБА_2 вбачається, що останній кваліфікував запитувану інформацію щодо проведення судово-медичних експертиз трупів, судово-токсикологічних експертиз, експерти якого закладу проводять зазначені експертизи та їх результати за ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації», як службову.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що приписи Закону України «Про інформацію» (статті 11 та 21) та Закону України «Про доступ до публічної інформації» (ст. 7) передбачають, що віднесення інформації до конфіденційної здійснюється на розсуд фізичної чи юридичної особи. Суб'єкти владних повноважень не можуть відносити інформацію до конфіденційної, а інші суб'єкти є розпорядниками публічної інформації лише в частині визначеної в статті 13 Закон України «Про доступ до публічної інформації», яку ч. 1 ст. 7 Закон України «Про доступ до публічної інформації» також забороняє відносити до конфіденційної.

Тобто, публічна інформація, яка є предметом даного спору не може бути визначена відповідачем конфіденційною.

Водночас, вказана інформація не може бути визначена і як службова, оскільки не відповідає вимогам ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»: по-перше, не міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; по-друге, не зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Статтею 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що інформація, яка містить таємницю досудового розслідування визнається таємною. Доступ до таємної інформації обмежується відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону.

Так, згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше (ч. 4 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Перевіривши доцільність обмеження доступу до висновків судово-медичних експертиз щодо встановлення причин смерті громадян, що загинули під час масових заворушень у місті Одесі 2 травня 2014 року, вимогам ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд вважає необхідним зазначити наступне.

Перевірка, яку повинно пройти будь-яке обмеження доступу до інформації складається з трьох етапів:

1) встановлення захищеного правомірного інтересу;

2) визначення можливості завдання істотної шкоди захищеному інтересу;

3) доведення переваги шкоди над суспільним інтересом.

Захищені інтереси, визначені п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» поділяються на дві групи: 1) суспільні інтереси (захист яких є важливим для всього демократичного суспільства) - національна безпека, територіальна цілісність, громадський порядок з метою запобігання заворушенням чи злочинам, охорона здоров'я населення, підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) приватні інтереси (захист яких важливий для окремих осіб) - захист репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно.

Вирішуючи питання щодо надання позивачам доступу до запитуваної інформації необхідним є вирішення питання, яким чином буде краще захищено інтерес демократичного суспільства - шляхом обмеження чи надання доступу до запитуваної інформації.

З цього приводу, позивачі вказали на те, що неоприлюднення публічної інформації, яка стосується причин смерті людей 02 травня 2014 року в м. Одесі, підриває авторитет держави Україна, зокрема, через неодноразові заклики про неспроможність держави здійснювати слідство; обмеження доступу до цієї інформації викликає масові заходи в м.Одесі та інших містах держави, що може спричинити порушення громадського порядку; обмеження доступу до цієї інформації негативно впливає на авторитет правосуддя.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі також зазначили, що інформація, оприлюднення якої є предметом даного позову, стосується масових заворушень, які відбувались у м. Одесі 2 травня 2014 року та супроводжувалися вбивствами людей, нанесенням тілесних ушкоджень, підпалами, знищенням майна та масовими порушеннями громадського спокою. Вказані масові заворушення є надзвичайною подією, про що свідчить:

- Указ Президента України від 3 травня 2014 року №450/2014, відповідно до якого, у зв'язку з жертвами громадян України під час трагічних подій у місті Одесі, відповідно до статті 112 Конституції України 3 і 4 травня 2014 року оголошено в Україні днями жалоби;

- Розпорядження Одеського міського голови від 3 травня 2014 року №359 про оголошення 3, 4 та 5 травня 2014 року днями трауру, у зв'язку з трагічними подіями, що призвели до масової загибелі людей;

- Розпорядження Одеського міського голови від 3 травня 2014 року №366, згідно з яким 2 травня 2014 року оголошено у місті Одесі днем вшанування пам'яті загиблих внаслідок трагічних подій, що відбулися 2 травня 2014 року. Кожного року в день вшанування пам'яті загиблих - 2 травня на будівлях комунальних підприємств, установ, організацій міста приспускати Державний Прапор України та прапори міста Одеси з траурними стрічками.

Разом із тим, надзвичайність подій, які відбулися у м. Одесі 2 травня 2014 року, не підлягає доказуванню, оскільки цей факт є загальновідомим та визнається сторонами по справі, відповідно до вимог ст. 72 КАС України.

При цьому, суд вважає необхідним зауважити, що обов'язок доведення можливості обмеження доступу до інформації покладається саме на розпорядника публічної інформації. Відмова в запиті до публічної інформації повинна бути мотивованою, тобто розпорядник інформації має навести обґрунтування того, чому обмежується доступ до інформації. Те що обмеження доступу стосується одного із захищених п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інтересів, не є достатнім обґрунтуванням обмеження доступу, розпорядник повинен вказати, яка конкретна шкода захищеним інтересам буде завдана наданням доступу до інформації. При цьому, така шкода повинна бути реальною, а не гіпотетичною.

Мім тим, відповідачем не доведено того, що наданням доступу до висновків судово-медичних експертиз щодо встановлення причин смерті людей 02 травня 2014 року в м. Одесі може бути завдана реальна шкода інтересам національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, або таке обмеження необхідне для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про інформацію», інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.

Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов'язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

Враховуючи, що надзвичайність та трагічність подій, які відбулись у м. Одесі 2 травня 2014 року та призвели до масової загибелі людей, вже рік є об'єктом гострої суспільної дискусії і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення, суд визнає, що інформація, оприлюднення якої є предметом даного спору є суспільно необхідною.

У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 21 Закону України «Про інформацію» та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не підлягає обмеженню у доступі інформація про надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян; інформація, що становить суспільний інтерес (є суспільно необхідною інформацією), інформація про факти порушення прав і свобод людини і громадянина.

Враховуючи усе вищевикладене, проаналізувавши, пояснення учасників процесу та, наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що інформація, оприлюднення якої є предметом спору по даній справі не може бути обмежена в доступі та підлягає наданню, оскільки існує лише гіпотетична ймовірність завдання істотної шкоди внаслідок її розголошення, а суспільний інтерес в доступі до цієї інформації переважає потенційну шкоду від її поширення.

При цьому, для того щоб уникнути порушення приватних інтересів, а саме розголошення персональних даних фізичних осіб (постраждалих, експертів та будь-яких інших осіб), які містяться у висновках судово-медичних експертиз, запитувана інформація має бути надана позивачам з вилученням з неї відомостей, які дають змогу прямо чи опосередковано ідентифікувати особу, відповідно до Закону України «Про захист персональних даних».

Право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про інформацію»).

Право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п. 1 ч. ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З наведених підстав, суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог, що також знайшло підтвердження в матеріалах справи та нормах чинного законодавства, відтак адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 22, 69, 71, 72, 86, 122, 158-163, 254 КАС України, Законом України «Про інформацію», Законом України «Про доступ до публічної інформації», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Генеральна прокуратура України, Головне слідче управління Міністерства внутрішніх справ України про забезпечення доступу до інформації - задовольнити повністю.

Зобов'язати комунальну установу «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» () забезпечити доступ громадянина ОСОБА_1 та громадянина ОСОБА_2 до інформації, шляхом надання їм за їх індивідуальними або колективними запитами публічної інформації, що знаходиться у її володінні, а саме, оформлених із знеособленням персональних даних висновків судово-медичних експертиз щодо встановлення причин смерті громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, а також 5 невпізнаних в період складання висновків людей, в тому числі 4 чоловіків та 1 жінки (загальна кількість - 48 висновків), що загинули насильницькою смертю від ушкоджень, які отримали під час масових заворушень у місті Одесі 2 травня 2014року, - в повному обсязі, включаючи описову частину цих висновків і відповідних їм актів лабораторних досліджень, без зазначення прізвищ, імен та по-батькові та інших персональних даних постраждалих, експертів та будь-яких інших осіб.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 25 травня 2015 року.

Суддя О.В. Глуханчук

.