Справа № 202/1935/14-а
Суддя: Бєльченко Л. А.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/1935/14-а
Пров. № 2-ар/202/4/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Бєльченко Л.А. ,

при секретарі Шишкановій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, про роз'яснення судового рішення,-

В С Т А Н О В И В :

13 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою ,в якій просить суд надати роз'яснення, необхідне для правильного виконання судового рішення, та роз'яснити, що сума, яка підлягає стягненню за період з 21 березня 2012 року по 05 травня 2014 року відповідно до судового рішення складає 27 323, 03 грн. Також ОСОБА_1В просила суд видати виконавчий лист з підсумковою сумою заборгованості, що підлягає стягненню за період з 21 березня 2012 року по 05 травня 2012 року в розмірі 27 323,03 грн. та поновити строк пред*явлення виконавчого листа № 202/1935/14-а , який закінчився 26.02.2015 року.

В обґрунтування даної заяви ОСОБА_1зазначає, що у лютому 2014 року Управління ДВС ГУЮ у Дніпропетровській області звернулося з поданням про зміну чи встановлення способу і порядку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2013 року №2/а/0417/257/12 з встановленого цим рішенням зобов'язання управління здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" за період з 21 березня 2012 року по 05 травня 2014 року з урахування виплачених сум на стягнення з УПСЗН Індустріальної районної у місті ради на її користь державної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" за період з 21 березня 2012 року по 05 травня 2014 року з урахування виплачених сум в розмірі 561,04 грн., в обґрунтування таких вимог посилаючись на те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" головному розпоряднику коштів Міністерству соціальної політики України та, як наслідок, УПСЗН, видатки на виконання судових рішень не передбачено, разом з тим, з 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", яким встановлюються гарантії держави щодо виконання судових рішень за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою у випадку відсутності у державного органу-боржника відповідних призначень.

Судом її позовні вимоги було задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2013 року постанова Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2012 року скасована, позов ОСОБА_1 задоволений, визнано неправомірними дії УПСЗН Індустріальної районної у місті ради; зобов'язано УПСЗН Індустріальної районної у місті ради нарахувати ОСОБА_1 державну допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку за період з 21 березня 2012 року по 05 травня 2014 року в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та забезпечити виплату цих коштів з урахуванням раніше сплачених сум.

Згідно наданих відповідачем довідок, сума щомісячних виплат на двох дітей становила 561,04 грн. в місяць.

Станом на день звернення з заявою про відкриття виконавчого провадження 04.04.2014 року, відповідно довідки Управління праці та соціального захисту населення в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, сума заборгованості, яка підлягає стягненню, складає 23 424,07 грн. На цей час сума заборгованості збільшилась.

21.02.2014 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська, розглянув справу за поданням Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у

Дніпропетровській області про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення й вирішив змінити спосіб та порядок виконання судового рішення - постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2013 року та стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради на користь ОСОБА_1 державну допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку за період з 21 березня 2012 року по 05 травня 2014 року у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» з урахуванням раніше сплачених сум, в розмірі 561,04 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України.

Після отримання рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, Управління ДВС ГУЮ у Дніпропетровській області винесло постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, та рекомендувало звернутись з заявою про виконання судового рішення до органів Казначейства України, відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідно її заяви Казначейством України були виконані дії щодо стягнення з Державного бюджету України, суми призначеної судом по виконавчому листу № 202/193 5/14-а.

Однак, Казначейством України було визнано що стягненню підлягає сума 561,04 грн., замість прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років за період з 21 березня 2012 року по 05 травня 2014 року з урахуванням виплачених сум в розмірі 561,04 грн. Таким чином, кома, що з'явилась у фразі - «з урахуванням раніше сплачених сум (,) в розмірі 561,04 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України змінює суть судового рішення та дає підстави для його невірного трактування органами, яки його виконують.

Крім того, в постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2013 року №2/а/0417/257/12 не було вказано, яка саме сума сплачувалась відповідачем за період з 21 березня 2012 року по 05 травня 2014 року. Рішення апеляційного суду було викладено у наступній формі - «Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради нарахувати ОСОБА_1 державну допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку за період з 21 березня 2012 року по 05 травня 2014 року в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", та забезпечити виплату цих коштів з урахуванням отриманих сум».

У зв*язку з викладеним, вона звернулась до суду та просила надати роз*яснення, необхідне для правильного виконання судового рішення, та роз*яснити, що 561,04 грн. не є сумою, що виплачувалась відповідачем в період з 21 березня 2012 року по 05 травня 2014 року, та не є сумою, що підлягає стягненню; а сума заборгованості, що підлягає стягненню відповідно до довідки відповідача станом 04.04.2014 року складає 23 424, 07 гривень та розраховується відповідачем.

07 жовтня 2014 року Індустріальний районний суд м. в надав роз*яснення щодо судового рішення, в якому зазначив, що сума вказана у виконавчому листі є лише сумою заборгованості за один місяць, а також вказав, що станом на 04.04.2014 року сума стягнення складає 23 424,07 гривень.

Однак, на момент надання роз*яснення судом, сума була вказана по дату звернення та не врахувала період з 01.03.2014 року по 05.05.2014 року.

На даний час державна казначейська служба України знов не приймає виконавчі документі, посилаючись на те, в судовому рішенні вказана лише сума 23 424, 07 грн., без врахування заборгованості за період з 01.03.2014 року по 05.05.2014 року , яка складає 3 898, 96 грн.

На даний час відповідно до довідок УПСЗН в Індустріальному районі м. Дніпропетровська сума заборгованості , яка підлягає стягненню складає 27 323,03 грн.

Заявник, ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги , викладені в заяві підтримала та просила їх задовольнити.

Представник УПСЗН в судове засідання не з*явився. Про розгляд заяви повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши заявника, вивчивши з матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2013 року №2/а/0417/257/12 було зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради нарахувати ОСОБА_1 державну допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку за період з 21 березня 2012 року по 05 травня 2014 року в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", та зобовязано забезпечити виплату цих коштів з урахуванням отриманих сум( а.с.38,39).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2014 року було змінено спосіб та порядок виконання вказаного судового рішення на стягнення з УПСЗН Індустріальної районної у місті ради на користь ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку за період з 21.03.2012 р. по 05.05.2014 р. у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" з урахування виплачених сум, в розмірі 561,04 грн.( а.с.56).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2014 року ОСОБА_1 роз*яснено постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2013 року (справа № 2/а/0417/257/2012) та ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2014 року (справа № 202/1935/14-а), про те, що сума у розмірі 561,04 грн., яка вказана в постанові суду від 18.10.2013 року та в ухвалі від 21.02.2014 року є сумою, що виплачувалась Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради ОСОБА_1 в період з 21 березня 2012 року по 05 травня 2014 року,та не є сумою що підлягає стягненню, а сума перерахунку, що підлягає стягненню, відповідно до довідки відповідача, станом на 04 квітня 2014 року складає 23424 грн. 07 коп. ( а.с.75).

Відповідно до частин першої та другої ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вже зверталась зо суду за роз*ясненням рішення по цій справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2014 року роз*яснено, що сума в розмірі 561,04 грн. є сумою , що виплачувалась УПСЗН Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради в період з 21 березня 2012 року по 05 травня 2014 року. Тобто по аналогічним вимогам заявниці ОСОБА_1В . вже приймалось рішення про ро*яснення.

Слід також зазначити, що суд не повноважний розраховувати суму заборгованості за певний період часу. Таку довідку для виплати має надавати УПСЗН Індустріального району м. Дніпропетровська. В разі , якщо Державна казначейська служба України не виконує рішення суду, про що зазначає ОСОБА_1 в своїй заяві, то такі дії можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Крім того, відповідно до частини 1 ст. 258 КАС України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили , видається один виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1В вже отримувала виконавчий лист за рішенням в цій судовій справі( а.с.71).

Що стосується вимог ОСОБА_1В . про поновлення строку пред*явлення виконавчого листа № 202/1935/14-а до виконання суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документі можуть бути пред*явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред*явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У заяві поданій до суду 13.05.2015 року про роз*яснення рішення суду ОСОБА_1 взагалі не зазначає, чи пред*являла вона виконавчий лист по справі до виконання, якщо ні, то чому; не вказує про поважність причин пропуску строку пред*явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 170, 261 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження»,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені заяви про роз*яснення судового рішення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя - Бєльченко Л.А.