Справа № 2а-7814/10/0870
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 травня 2015 року м. Київ В/800/1514/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі: Пасічник С.С., Малиніна В.В., Мойсюка М.І., Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

перевіривши заяву Бердянського міського центру зайнятості про перегляд Верховним Судом України ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 20 лютого 2015 року у справі за позовом Бердянського міського центру зайнятості до ОСОБА_6 про стягнення допомоги по безробіттю,

в с т а н о в и л а :

Бердянський міський центр зайнятості подав заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 лютого 2015 року.

В зв'язку з тим, що вказана заява не відповідала вимогам ст.ст.239,2391 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в ній не було зазначено конкретних норм матеріального права у подібних правовідносинах, неоднаково застосованих судом касаційної інстанції, а також до неї не додано копій судових рішень, в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, та копій заяви відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, Бердянському міському центру зайнятості ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 18 березня 2015 року надавався строк для усунення недоліків заяви.

Так, усуваючи зазначені недоліки, Бердянський міський центр зайнятості подав суду викладену в новій редакції заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 лютого 2015 року разом із її копіями відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, до якої додав копії судових рішень, в яких, на його думку, судом касаційної інстанції по-іншому, ніж у даній справі, застосовано норми матеріального права - копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 17 травня 2013 року №К/800/25690/13, від 18 травня 2013 року №К/800/25695/13 та від 05 червня 2013 року №К/9991/39370/12.

При цьому, в поданій заяві Бердянський міський центр зайнятості посилався на неоднакове застосування Вищим адміністративним судом України, як судом касаційної інстанції, норм ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що, як він вважає, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Згідно зі статтею 235 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень в адміністративних справах після їх перегляду в касаційному порядку.

Згідно з положеннями статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

Встановлений статтею 237 КАС України перелік підстав для подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема: різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі; різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто незастосування закону, який підлягав застосуванню; різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Як вже зазначалось вище, обґрунтовуючи подану ним заяву, Бердянський міський центр зайнятості посилався на неоднакове застосування Вищим адміністративним судом України, як судом касаційної інстанції, норм ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Натомість, ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 20 лютого 2015 року, про перегляд якої Верховним Судом України Бердянським міським центром зайнятості і подано заяву, відповідно до п.5 ч.5 ст.214 КАС України було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Бердянського міського центру зайнятості на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року, якими, в свою чергу, залишено його позовну заяву без розгляду на підставі ст.ст.99,100 КАС України.

Що ж до поданих заявником в підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права копій ухвал Вищого адміністративного суду України від 17 травня 2013 року №К/800/25690/13, від 18 травня 2013 року №К/800/25695/13, то останніми лише відкрито касаційні провадження за касаційними скаргами Бердянського міського центру зайнятості; ухвалою ж Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2013 року №К/9991/39370/12 скасовано ухвали судів попередніх інстанцій, якими, в свою чергу, позовна заява залишалась без розгляду на підставі ст.ст.99,100 КАС України, та направлено справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Одночасно, суд відзначає, що вказані судові акти не містять посилань на приписи ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Зважаючи на викладене, підстави для допуску справи до провадження для перегляду судового рішення Верховним Судом України у даній адміністративній справі відсутні.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити в допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Бердянського міського центру зайнятості до ОСОБА_6 про стягнення допомоги по безробіттю для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 лютого 2015 року за заявою Бердянського міського центру зайнятості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.С. Пасічник
В.В. Малинін
М.І. Мойсюк
Ю.Й. Рецебуринський
О.П. Стародуб