Справа № 9101/102421/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2014 рокусправа № 0827/2а-210/12(0827/3737/12)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.05.2012р. у справі №0827/2а-210/12(0827/3737/12)

за позовом ОСОБА_1

до Запорізької міської ради

за участю третьої особи: ОСОБА_2

про визнання протиправними дій ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до адміністративного суду з позовом про визнання протиправною відмови Запорізької міської ради (далі по тексту - відповідач) у приватизації земельної ділянки площею 315 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 позивачу без згоди суміжного землекористувача ОСОБА_2 (далі по тексту - третя особа), викладеної у листі № Б-1673 від 15.10.2010 року, та про зобов'язання відповідача розглянути питання про приватизацію зазначеної земельної ділянки у встановленому законом порядку.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 317 кв.м. З метою прива тизації земельної ділянки позивач звернулась до управління земельних ресурсів Запорізької області, яким було роз'яснено, що приватизація земельної ділянки можлива за умови погодження меж землекористування з корис тувачами суміжних ділянок. Оскільки ОСОБА_2 невмотивовано відмовив їй у підписанні акту погодження, позивач не змогла приватизувати земельну ділянку, тому позивач вважає протиправною відмову їй в приватизації землі.

Постановою суду першої інстанції в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Суд визначився щодо правомірності відмови позивачу в приватизації вищевказаної земельної ділянки.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права. Апелянт стверджує, що відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 4 травня 1999 року (зі змінами), технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку не містить вимог погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. Тому наполягає, що дії відповідача неправомірні.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-2219, виданого 01.07.1988 року (а.с. 81, 98). ОСОБА_2 на під ставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.01.2003 року є власником житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с. 102).

Як зазначено в технічному паспорті на житловий будинок та довідці від 13.10.2009 року, згідно рішення викон кому міськради № 7 від 12.04.1956 року за житловим будинком № АДРЕСА_1 закріпле на земельна ділянка площею 310 кв.м., фактично у користуванні позивача на час інвентаризації 13.10:2009 року перебуває земельна ділянка площею 317 кв.м.

Матеріали справи підтверджують, що 20.08.2003 року ОСОБА_1 звернулась до Запорізької міської ради з заявою про надання їй в приватну власність земельної ділянки площею 0,0343 га в АДРЕСА_1. Проте, позивачу було відмовлено в задоволенні заяви та роз'яснено, що приватизація земельної ділянки можлива за умови погодження меж землекористування з корис тувачами суміжних ділянок.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Стаття 81 Земельного Кодексу України вказує, що громадяни набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на під ставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із зе мель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого само врядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ст. 116 ЗК Украї ни).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначається ст. 118 ЗК України. Відповідно до встановленого порядку громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його ко ристуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки, в цій заяві зазначається конкрет на адреса земельної ділянки, розмір та цільове призначення. Рішення органів виконавчої влади та органів місце вого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. У випадку, якщо земельна ділянка раніше не відводилась, до складу землевпорядної документації (проекту відведення) входить висновок Запорізького мі ського управління земельних ресурсів, висновок головного управління архітектури та містобудування Запорізької міської ради, державного управління екології та природних ресурсів в Запорізькій області, Запорізької державної міської санепідстанції, Запорізької обласної інспекції по охороні пам'яток історії та культури, згода та умови землекористувача (при наявності), акт погодження меж з суміжними землекористувачами, технічний паспорт МБТІ, інші документи (при необхідності).

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані,; на підста ві яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги або заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані вста новлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ст. 70 КАС України).

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції. Так, з аналізу технічного завдання, затвердженого начальником Запорізького міського управління земельних ресур сів 21.12.2006 року (а.с. 69), висновку за матеріалами інвентаризації кварталу житлової садибної забудови від 22.06.2006 року (а.с. 70), висновку Державного управління охорони навколишнього середовища в Запорізькій об ласті (а.с. 71), листа Запорізької державної міської санепідстанції від 17.07.2007 року (а.с. 72), висновку Запорізь кої обласної інспекції по охороні пам'яток історії та культури від 22.09.2006 року (а.с. 73) вбачається, що зазначені документи не стосуються безпосередньо земельної ділянки, на-яку претендує ОСОБА_1

Відповідно до ст. 120 ч. 2 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земель ній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач претендує на земельну ділянку площею 315кв.м., проте рішенням виконкому Запорізької міської ради № 7 від 12.04.1956 року у користування надавалась земельна ділянка площею 310 кв.м. Право кори стування залишками площею 5 кв.м. позивачем не підтверджено.

Разом з тим, позивачем не спростовані доводи третьої особи ОСОБА_2 про те, що приватизація нею земельної ділянки площею 315 кв.м. порушує його право ко ристування та не доведено, що лишки, якими фактично користується позивач, утворилися за рахунок інших зе мельних ділянок, ніж та, що перебуває у користуванні ОСОБА_2

За встановлених обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції. Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростували висновки суду. Підстав для скасування судового рішення не вбачається. Суд прийняв обґрунтоване рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст.198. ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

УXВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.05.2012р. у справі №0827/2а-210/12(0827/3737/12) залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.05.2012р. у справі №0827/2а-210/12(0827/3737/12) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна