Справа № 816/728/15-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 р.Справа № 816/728/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Октябрьського району м. Полтави на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.03.2015р. по справі № 816/728/15-а

за позовом Управління Пенсійного фонду України Октябрьського району м. Полтави

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві Полтавської області

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві, звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Полтаві Полтавської області про стягнення боргу в загальному розмірі 4237,29 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.03.2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Полтаві Полтавської області (вул. Автобазівська, 2/9, корп. 16, м. Полтава, ) на користь управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві (вул. Калініна, 30, м. Полтава, р/р 1 в ОПЕРВ ОУ Ощадбанку, МФО 331467, код 22529735) суму витрат за період жовтень-грудень 2014 року на виплату пенсії громадянам, які отримали каліцтво в державах СНД, та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, в загальному розмірі 2581 (дві тисячі п'ятсот вісімдесят одна) гривня 35 (тридцять п'ять) копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмови у задоволені позовних вимог, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 19.05.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України апеляційний суд розглядає справу в межах апеляційної скарги.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на виплату пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з жовтня по грудень 2014 року у розмірі 1353,27 грн. та витрат на виплату допомоги на поховання ОСОБА_3, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини між сторонами по справі, застосував відповідні норми матеріального та процесуального права та виходив з наступного.

Відповідачем не прийнято до заліку суми витрат на виплату пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з жовтня по грудень 2014 року, громадянкам ОСОБА_1 (453,57 грн), ОСОБА_4 (449,04 грн) та ОСОБА_2 (900,00 грн).

Відповідно до статті 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання- до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного випадку на виробництві (акт про нещасний випадок на виробництві №97 від ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про смерть НОМЕР_1) (а.с. 65-67).

На момент загибелі чоловіка ОСОБА_1 мала 40 років, докази перебування її на утриманні ОСОБА_5 або права на одержання від нього утримання на день смерті потерпілого відсутні.

Громадянці ОСОБА_2 призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_6 відповідно до розпорядження від 03.10.2014 №10529 (а.с. 58).

При цьому, УПФУ Октябрського району в м. Полтаві до матеріалів справи крім розпорядження про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника від 03.10.2014 №10529 не надано жодних письмових матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2, які б могли підтвердити обґрунтованість призначення останній такої пенсії.

Окрім цього, матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_6 або права на одержання від нього утримання на день смерті потерпілого, а також документів, які б підтверджували причинний зв'язок смерті годувальника з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, що має бути встановлений МСЕК у відповідності до Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 15.11.2005 №606.

Страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми, в тому числі, складаються із страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Отже, в даному випадку позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідають визначенню осіб, які мають право на одержання щомісячних страхових виплат відповідно до статті 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", а відтак у Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відсутній обов'язок відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату вказаним особам пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

За змістом статей 8, 10, 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсійне забезпечення громадян, призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України з виплатою пенсій за рахунок його коштів.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12 червня 2013 року у справі №К/9991/3983/12 щодо зобов'язання Фонду відшкодовувати виплачені іншими страховиками суми витрат на виплату пенсій у зв'язку із втратою годувальника лише тим особам, які мають право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого відповідно до статті 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" .

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність достатніх підстав та належних доказів на підтвердження правомірності заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача витрат на виплату пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з жовтня по грудень 2014 року у розмірі 1353,57 грн.

Колегія суддів також вважає правильним рішення суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в частині стягнення витрат на виплату допомоги на поховання гр. ОСОБА_3, з огляду на наступне.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, передбачений статтею 21 Закону №1105-ХІV.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку організувати поховання померлого, відшкодувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до частини 8 статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 року №826, регулює питання відшкодування Фондом таких витрат страхувальнику або сім'ї застрахованого, чи іншій особі, яка здійснювала поховання потерпілого, на організацію поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку, витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких наведено Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом 2 частини 9 статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Аналіз норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" , що визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві осіб, та зазначеного вище Порядку, затвердженого на виконання частини восьмої статті 34 цього Закону, дає підстави вважати, що Фонд зобов'язаний відшкодовувати виплачені іншими страховиками суми допомоги на поховання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто за умови наявності причинного зв'язку їх смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до пункту 11 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317, медико-соціальні експертні міські, районні, міжрайонні комісії визначають, зокрема, причини смерті інваліда або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений комісією у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім'ї померлого.

Враховуючи те, що докази, які підтверджують причинний зв'язок смерті гр. ОСОБА_3 з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, професійним захворюванням, позивачем не надані, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для відшкодування відповідачем понесених УПФУ Октябрського району в м. Полтаві витрат на поховання зазначеної особи.

Щодо задоволених позовних вимог Управління Пенсійного фонду України Октябрьського району м. Полтави постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 23.03.2015р. сторонами по справі не оскаржується.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено. Доводи апеляційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Октябрьського району м. Полтави залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.03.2015р. по справі № 816/728/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Бершов Г.Є.