Справа № 820/19861/14
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 р.Справа № 820/19861/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

представника позивача Гусарової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрполіс Компані" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015р. по справі № 820/19861/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрполіс Компані"

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юрполіс компані", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Юрполіс Компані" з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 10.11.2011 по 10.11.2014 р., за результатами якої було складено акт перевірки від 02.12.2014 р. №7282/20-31-22-03-07/33901201;

- визнати протиправними дії відповідача із внесення до Інформаційної системи "Податковий блок" відносно ТОВ "Юрполіс Компані" відхилень між показниками податкового кредиту з податку на додану вартість та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, самостійно задекларованими ТОВ "Юрполіс Компані" в податкових деклараціях з податку на додану вартість за період з 10.11.2011 по 10.11.2014 р., та показниками податкового кредиту з податку на додану вартість та податкових зобов'язань з податку на додану вартість ТОВ "Юрполіс Компані" за період з 10.11.2011 по 10.11.2014 р. згідно з актом від 02.12.2014 р. №7282/20-31-22-03-07/33901201 без прийняття податкового повідомлення -рішення та проведення процедури узгодження самостійно визначеного контролюючим органом грошового зобов'язання з податку (збору);

- зобов'язати ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Х/О відновити в Інформаційній системі "Податковий блок" самостійно узгоджені ТОВ "Юрполіс Компані" в податкових деклараціях з податку на додану вартість за період з 10.10.2011 по 10.11.2014 р. показники податкового кредиту з податку на додану вартість та податкових зобов'язань з податку на додану вартість без урахування показників податкового кредиту з податку на додану вартість та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, обчислених згідно з актом від 02.12.2014 р. №7282/20-31-22-03-07/33901201;

- скасувати податкове повідомлення - рішення за № від 19.12.2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрполіс компані" - залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, позивач просить постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст. 42, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що, у зв'язку з перебуванням ТОВ "Юрполіс Компані" у процесі припинення, ДПІ у Київському районі на підставі пп. 78.1.7 п. 78.1 ст.78 ПК України, 11.11.2014 року прийнято наказ № 1577 "Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ"Юрполіс Компані".

Копію наказу від 11.11.2014 року №1577 та направлення на проведення перевірки від 12.11.2014 року № 1692, 1693, 1694, 1695, 1696, 1697 були вручені особисто під підпис уповноваженому представнику підприємства, що фактично не заперечувалось представником позивача.

У період з 12.11.2014 року по 25.11.2014 року працівниками ДПІ у Київському районі м. Харкова на підставі направлень на проведення перевірки від 12.11.2014 року № 1692, 1693, 1694, 1695, 1696, 1697, згідно із п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України та відповідно до наказу від 12.11.2014року № 1577, проведена позапланова виїзна документальна перевірки ТОВ "Юрполіс Компані" з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання валютного т іншого законодавства за період з 10.11.2011року по 10.11.2014року, за наслідками чого складено акт від 02.12.2014 року №№7282/20-31-22-03-07/33901201.

Згідно з висновками вказаного акту, в діяльності платника податків податковим органом виявлено наступні порушення:

- п. 135.1, п. 135.2, ст. 135, п.44.1, п.44.3, п.44.6 ст. 44 Податкового кодексу України ТОВ "Юрполіс Компані" за перевіряємий період завищено суму доходу, всього на загальну суму 101 831 954 грн.;

- п.138.2 ст. 138, п. 139.1 ст. 139, п.44.1, п.44.3, п.44.6 ст. 44 Податкового кодексу України ТОВ "Юрполіс Компані" за перевіряємий період завищено суму витрат, всього на загальну суму 101 821 570 грн.;

- п. 185.1, ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п.201.4, п.201.10, п.201.6, п.201.15 ст. 201, п.44.1, п.44.3, п.44.6 ст. 44 Податкового кодексу України ТОВ "Юрполіс Компані" за перевіряємий період завищено суму податкових зобов'язань, по декларації з ПДВ, всього на загальну суму 30 484 035 грн.;

- п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.4, п.201.10, п.201.6, п.201.15 ст. 201 п.44.1, п.44.3, п.44.6 ст. 44 Податкового кодексу України ТОВ "Юрполіс Компані" за перевіряємий період завищено суму податкового кредиту, по декларації з ПДВ, всього на загальну суму 30 607 304 грн..

На підставі висновків акту перевірки щодо порушення позивачем вимог п.44.3, п.44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, ДПІ у Київському районі м. Харкова прийнято податкове повідомлення - рішення № від 19.12.2014 року, яким застосовано до позивача штрафні (фінансові санкції) у розмірі 510 грн.

Позивач, не погодившись з діями податкового органу під час проведення перевірки та за її наслідками, звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та дійшов висновку, що оскаржувані дії та рішення відповідача є правомірними, такими, що відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України, контролюючими органами є органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Пунктом 20.1.4. Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Отже, проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок є правом ДПІ у Київському районі, як податкового органу.

Підпункт 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Пунктом 78.1 ст.78 Податкового кодексу України визначено перелік обставин, за наявності хоча б однієї з яких здійснюється документальна позапланова перевірка. Зокрема, пп.78.1.7 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Одночасно пунктом 11.3 Порядку №1588 встановлено, що у разі отримання документів згідно з пунктом 11.2 цього розділу та/або якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків, органом державної податкової служби приймається рішення про проведення (не проведення за підставами, встановленими підпунктами 11.3.2 та 11.3.3 цього пункту) документальної позапланової перевірки платника податків, який перебуває на обліку в такому органі.

Призначається та розпочинається перевірка у такі строки:

- протягом десяти робочих днів з дати публікації повідомлення про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, у разі ліквідації юридичної особи за рішенням засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу;

- протягом місяця після одержання того документа, що надійшов до органу державної податкової служби першим, в інших випадках.

Як вбачається з даних Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, засновниками ТОВ "Юрполіс Компані" 31.10.2014 року прийнято рішення про припинення юридичної особи, в результаті чого підприємство на момент розгляду справи перебуває у процесі припинення.

Відтак, в силу вимог п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, п.11.3 Порядку № 1588 податковий орган зобов'язаний був провести документальну позапланову перевірку позивача у строк визначений цим Порядком.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для прийняття відповідачем наказу від 11.11.2014року прийнято наказ № 1577 "Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ"Юрполіс Компані" у відповідності до пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, оскільки у податкового органу, відповідно до положень зазначених вище законодавчих актів, виник обов'язок щодо проведення перевірки підприємницької діяльності позивача щодо своєчасності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 10.11.2011 по 10.11.2014 р.

При цьому, колегія суддів не приймає посилання позивача на ст. 42, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, згідно яких документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, перевірка проведена на підставі пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України - у зв'язку з припиненням підприємницької діяльності юридичної особи.

Згідно п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

З аналізу наведених норм вбачається, що податковий орган набуває право на проведення документальної позапланової перевірки лише після вручення платнику податків до початку проведення такої перевірки копії наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Положеннями п.81.1 ст.81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Таким чином, визначаючи правові наслідки недодержання вказаних вимог, законодавець передбачив право платника податків на недопущення посадових осіб органу державного контролю до проведення планової перевірки.

Матеріалами справи підтверджено і не заперечується позивачем по справі, що ТОВ "Юрполіс Компані" допустило до перевірки фахівців відповідача і вказана перевірка була проведена з відома та у присутності уповноваженого представника підприємства Марченко Д.Ю., якому було пред'явлено направлення на перевірку та отримано копію наказу.

При цьому, жодних пояснень з приводу допуску співробітників податкового органу до проведення перевірки за умов незгоди з відповідним наказом чи порядком проведення перевірки позивачем не надано, а з матеріалів справи не вбачається ні порушень контролюючим органом положень ПК України, ні доказів того, що позивачем було оскаржено такий наказ до початку проведення перевірки чи доказів того, що у позивача виникли зауваження щодо процедури проведення перевірки. Також позивач не скористався своїм правом недопуску посадових осіб органу державного контролю до проведення планової перевірки, передбаченим приписами ПК України, в зв'язку з чим, фактично визнав правомірність проведення контролюючим органом позапланової перевірки.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, вчиняючи оскаржувані дії по проведенню перевірки позивача, за результатами якої було складено акт перевірки від 02.12.2014 р. № 7282/20-31-22-03-07/33901201, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовна вимога про визнання таких дій протиправними є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо незгоди з висновками викладеними в акті перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності).

Згідно абзацу четвертого пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

З наведеного вбачається, що акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платникові податків грошових зобов'язань. При цьому акт складається посадовими особами контролюючого органу і не містить волевиявлення самого органу щодо виявлених посадовими особами фактів.

Крім того, висновки акту перевірки не є остаточними, оскільки платник податків вправі надати свої заперечення до відповідного акту, що можуть бути в подальшому враховані контролюючим органом під час вирішення питання про здійснення нарахування грошових зобов'язань за результатами перевірки. Висновки ж посадових осіб, зазначені в акті перевірки, є лише думкою цих осіб щодо поведінки платника податків. Питання щодо визначення грошового зобов'язання платників податків за результатами перевірок, відповідно до статті 58 Податкового кодексу України, вирішує контролюючий орган, а не посадові особи, що здійснювали перевірку.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що ані акт перевірки, ані дії посадових осіб із включення до такого акту певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника податків, тобто не порушують права платника податків.

Відносно заявлених позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача із внесення до Інформаційної системи "Податковий блок" відносно ТОВ "Юрполіс Компані" відхилень між показниками податкового кредиту з податку на додану вартість та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, самостійно задекларованими ТОВ "Юрполіс Компані" в податкових деклараціях з податку на додану вартість за період з 10.11.2011 по 10.11.2014 р., та показниками податкового кредиту з податку на додану вартість та податкових зобов'язань з податку на додану вартість ТОВ "Юрполіс Компані" за період з 10.11.2011 по 10.11.2014 р. згідно з актом від 02.12.2014 р. №7282/20-31-22-03-07/33901201 без прийняття податкового повідомлення-рішення та проведення процедури узгодження самостійно визначеного контролюючим органом грошового зобов'язання з податку (збору) та зобов'язати ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Х/О відновити в Інформаційній системі "Податковий блок" самостійно узгоджені ТОВ "Юрполіс Компані" в податкових деклараціях з податку на додану вартість за період з 10.10.2011 по 10.11.2014 р. показники податкового кредиту з податку на додану вартість та податкових зобов'язань з податку на додану вартість без урахування показників податкового кредиту з податку на додану вартість та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, обчислених згідно з актом від 02.12.2014 р. №7282/20-31-22-03-07/33901201, колегія суддів зазначає наступне.

Під час судового розгляду справи відповідач зазначив, що жодних коригувань (змін) в податкових деклараціях з ПДВ щодо ТОВ "Юрполіс Компані" податковим органом не здійснювалось, задекларовані платником дані містяться в інформаційних базах в обсягах, що самостійно відображені ТОВ "Юрполіс Компані" в податковій звітності. Поряд з цим, в інформаційних базах міститься інформація контролюючих органів щодо результатів податкового контролю даних податкової звітності платника податків, однак, відображення в інформаційних базах результатів податкового контролю щодо платника податків не є коригуванням податкової звітності, а є лише відомостями щодо фактів, які об'єктивно мали місце - про проведення перевірки, про її результати.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК).

Відповідно до статті 71 ПК інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Статтею 74 Податкового кодексу України визначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Згідно із пп. 14.1.171 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкова інформація - у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію"

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про інформацію", податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Наказом Державної податкової служби України від 08.10.2012 р. № 890 був затверджений план заходів із підтримки впровадження системи "Податковий блок", відповідно до якого був підготовлений Посібник користувача інформаційної системи "Податковий блок".

Наказом Державної податкової служби України від 24.12.2012 р. № 1197 з 01.01.2013р. введена в експлуатацію інформаційна система "Податковий блок" в органах державної податкової служби усіх рівнів.

Як вбачається з розділу 3.1.3 Посібника користувача інформаційної системи "Податковий блок", в інформаційній системі "Податковий блок" відображаються висновки перевірок.

Висновки, викладені в акті перевірки від 02.12.2014 року № 7282/20-31-22-03-07/33901201, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платників податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Таким чином, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Такий правовий висновок зазначено у постанові Верховного Суду України від 9 грудня 2014 року по справі №21-511а14.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що визнання протиправними дій по коригуванню показників податкової звітності у внутрішніх системах податкового органу та зобов'язання податкового органу виключити внесені зміни може мати місце тільки у поєднанні з задоволенням позовних вимог щодо визнання протиправними дій щодо проведення перевірки.

Враховуючи, що під час розгляду даної справи суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку про правомірність дій відповідача під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Юрполіс Компані" з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 10.11.2011 по 10.11.2014 р., за результатами якої складено акт перевірки від 02.12.2014 р. №7282/20-31-22-03-07/33901201, вищезазначені вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відносно заявлених позовних вимог про скасування податкового повідомлення - рішення № від 19.12.2014року, яким зафіксовані порушення підприємством п.п. 44.3, п.п. 44.6 ст. 44 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 16.1.5 п. 16.1 статті 16 ПК України - платник податків зобов'язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Пунктами 85.2, 85.4 та 85.8 ст. 85 Податкового кодексу України визначено, що при проведенні перевірки платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів ДПС у повному обсязі всі документи, що належать до предмета перевірки або пов'язані з ним. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. При проведенні перевірок посадові особи органу державної податкової служби мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов'язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Посадова (службова) особа органу державної податкової служби, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності. У разі ліквідації платника податків документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1095 днів, що передували даті ліквідації платника податків, в установленому законодавством порядку передаються до архіву.

У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків (п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України).

Як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось представником позивача, 13.11. 2014року ДПІ у Київському районі, на підставі п.п. 78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК Україна та наказу № 1577 від 11.11.2014року, на ім`я директора (ліквідатора) ТОВ "Юрполіс Компані" направлено письмовий запит про надання документів до перевірки за № 16788/10/20-31-22-03-14. Відповідно до змісту вказаного запиту контролюючий орган просив надати до перевірки документи згідно наданого переліку.

13.11.2014року ТОВ "Юрполіс Компані" на адресу контролюючого органу надіслано лист, відповідно до якого платник податків повідомив відповідача про неможливість надання витребуваних документів, у зв`язку з тяжкою хворобою ліквідатора підприємства Пронько О.Ю., а тому просив відстрочити проведення перевірки.

Також 28.11.2014 року позивач надіслав на адресу ДПІ у Київському районі лист (вих. № 3728), відповідно до якого нагадав, що 13.11.2014 року підприємством надіслано відповідь про неможливість проведення перевірки, а також зазначив, що витребувані документи будуть надані суб`єктом господарювання наступного разу, коли буде поновлено проведення перевірки.

Отже, судом встановлено, що позивачем не надано контролюючому органу під час перевірки витребуваних документів.

Відповідно до п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято посилання позивача листи підприємства в яких зазначено про неможливість надання витребуваних документів, у зв`язку з тяжкою хворобою ліквідатора підприємства та повідомлено, що первинні документи будуть надані підприємством наступного разу, коли буде поновлено проведення перевірки, оскільки вказана обставина не є підставою, згідно вимог чинного податкового законодавства, для перенесення перевірки та не звільняє позивача від обов'язку мати в наявності необхідні первинні документи, які посвідчують факт здійснення господарської діяльності суб`єктом господарювання.

Як вже було зазначено, відповідно до п.85.2 ст. 85 ПКУ платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Крім того, позивач, у випадку незгоди із встановленими під час перевірки висновками податкового органу про порушення вимог податкового законодавства мав право у встановленому законодавством порядку надати дані документи до податкового органу у передбачені ПК України строки.

В свою чергу, позивач, отримавши висновки перевірки, не звернувся до податкового органу із відповідними запереченнями на акт перевірки та не надав первинні документи бухгалтерського обліку, про факт відсутності яких було зазначено в Акті.

Пунктом 121.1 ст.121 ПК України передбачено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість висновків податкового органу щодо нарахування штрафних санкцій, з огляду на порушення підприємством п.п. 44.1, 44.3, 44.6 ст.44 ПК України та, відповідно, правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення № від 19.12.2014року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вчиняючи оскаржувані дії та приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги ТОВ "Юрполіс Компані" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015р. по справі № 820/19861/14 відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрполіс Компані" - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015р. по справі № 820/19861/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 26.05.2015 р.