Справа № 201/6376/15-а
Суддя: Батманова В. В.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №201/6376/15а
Провадження 2-а/201/71/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Батманова В.В., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної компенсації на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної компенсації на оздоровлення. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, інвалідом ІІ групи у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з ліквідацією аварії на ЧАЕС. За 2014 рік позивач отримав допомогу на оздоровлення у розмірі 120 гривень, в чому останній вбачає порушення його прав відповідачем та просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо виплати позивачу допомоги на оздоровлення в меншому розмірі, ніж це передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

13 травня 2015 року до суду надійшли заперечення представника УПСЗН, в яких він просив відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 з посиланням на те, що порядок застосування Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 17.07.2005 р. №562, згідно із якою розмір щорічної допомоги на оздоровлення становить 120,00 грн. Дана сума була виплачена позивачу у квітні 2014р. Крім того, представник відповідача вважав, що позивачем пропущено строки звернення до суду. Просив в задоволені вимог відмовити.

У відповідності до положень ст. 1832 КАС України, суддя розглянула справу в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 20 травня 1995 року.

Згідно інформації, наданої відповідачем ( позивач в своїй заяві даний факт не оскаржував), позивачу у лютому 2015 року було виплачено щорічну компенсацію на оздоровлення за 2014 рік в розмірі 120 грн.

01 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до УПСЗН Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради з заявою з приводу отримання допомоги на оздоровлення за 2014р. в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Листом від 09 квітня 2015 року УПСЗН позивачу повідомлено про неможливість зробити перерахунок допомоги та виплатити матеріальну допомогу у її збільшених розмірах, оскільки порядок застосування Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 17.07.2005 р. №562, згідно із якою розмір щорічної допомоги на оздоровлення становить 120,00 грн., яку і було виплачено позивачу у лютому 2015 року

Відповідно до пп. 11 п. 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було викладено в наступній редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, зазначені вище зміни, внесені Законом України «Про Державний бюджет на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до Закону 796-XII, визнані неконституційними.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, втрачають силу з дня ухвалення Конституційним судом рішення про їх неконституційність.

Згідно із ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що розмір мінімальної заробітної плати для обчислення щорічної допомоги на оздоровлення визначається на момент виплати.

Кабінетом Міністрів України 23.11.2011р. прийнято Постанову № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до пункту 2 якої зобов'язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ. Зазначеною постановою Кабінетом Міністрів України не встановлено порядок і розмір виплати допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991р.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру виплат застосуванню підлягають положення статті 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, дії відповідача стосовно виплати ОСОБА_1щорічної допомоги на оздоровлення за 2014р. в розмірі меншому, ніж передбачений ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слід визнати протиправними.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014р.» передбачено розмір мінімальної заробітної плати в 2014 році у місячному розмірі - 1218грн. Отже, на користь ОСОБА_1 з відповідача слід стягнути недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2014р. в розмірі 5 970грн. (1 218 грн. х 5 - 120 грн.).

За результатами розгляду справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, перевіривши матеріали справи що надійшли до суду, суд вважає, що є достатньо підстав для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради в частині не донарахування та недоплати ОСОБА_1, інваліду ІІ групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, разової щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними, стягнувши з Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну компенсацію на оздоровлення за 2014р. у сумі 5 970 грн. у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі викладеного, керуючись ст. 152 Конституції України, Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про Державний бюджет на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Законом України «Про Державний бюджет України на 2014р.», ст.ст. 25, 33, 46 Конституції України, ст.ст.6-11, 69, 71, 83, 94, 99, 1832 , ст.256 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної компенсації на оздоровлення -задовольнити

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради в частині не донарахування та недоплати ОСОБА_1, інваліду ІІ групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, разової щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправними.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну компенсацію на оздоровлення за 2014р. у сумі 5 970 грн. у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанову може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя - Батманова В.В.