Справа № 811/2690/13-а
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2015 рокусправа № 811/2690/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Баранник Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015р. у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Кіровоградтурист» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Кіровоградтурист» звернулось з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015р. позов задоволено.

Суд постановив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30 серпня 2012 року, винесене Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Державної податкової служби у Кіровоградській області, яким Приватному акціонерному товариству «Кіровоградтурист» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 226 765,00 грн. основного платежу та 32194,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було враховано висновки акту перевірки, якими доведено заниження позивачем податку на прибуток в перевіреному періоді.

Представник відповідача не з'явився, повістка вручена 06.04.2015.

Представник позивача не з'явився, повістка вручена 07.04.2015.

Відповідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі акту перевірки №100/22-2/02593820 від 17.08.2012 відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення№ від 30.09.2012, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 226765грн. за основним платежем та 32194грн. за фінансовими санкціями.

Актом перевірки встановлено порушення п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.п.5.3.9 п.5.3, п.5.1 ст.5, п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого товариством занижено податок на прибуток на загальну суму 152303грн.;

- п.п.135.5.2, п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138 та п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого товариством занижено податок на прибуток в загальній сумі 74462 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що по справі призначалась судова економічна експертиза, проведення якої доручалось Кіровоградському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. За результатами експертизи надано висновок №1411,1422 від 28.08.14.

Було встановлено, що в акті зазначено, що за 3 кв. 2009 року сума заниження податку на прибуток становить 4 390,00 грн.

З детального арифметичного розрахунку донарахування податку на прибуток судом першої інстанції було встановлено, що загальна сума донарахованого прибутку становить 235 349 грн., але до загальної суми не враховано порушення за 2 кв. 2009 року у зв'язку із перевищенням строків позовної давності (1095 днів).

Зазначено, що за 2 кв. 2009 року по операціях із перерахуванням коштів ОК «Лісова пісня» на суму 36 540грн. донарахований податок на прибуток становить 9135 грн. (36540 грн. х 25%), відповідно сума донарахованого прибутку без 2 кв. 2009 року становитиме 226214 грн. (235349грн. - 9135грн.), а не 226765грн., як зазначено в детальному розрахунку до акту.

Відтак, помилку, допущену по донарахованому податку, що становить 551грн. (226765грн. - 226214грн.), суд першої інстанції врахував арифметичною та такою, що безпідставно збільшує суму податку за 3 кв. 2009 року на 551грн.

Також судом першої інстанції було встановлено, що при донарахуванні податку на прибуток включено операції за 1 кв. 2009 року з придбання товарів у ФОП ОСОБА_1 всього на суму 882грн. (т.с.2 а.с.27), відповідно донарахування податку на прибуток становить 221 грн. (882грн. х 25%), які включено до складу донарахованого податку на прибуток за 1 кв. 2011 року. Дані обставини підтверджено експертом в ході проведення експертизи.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено висновок, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 30 серпня 2012 року в частині 772 грн. основного платежу (551грн. + 221грн.) підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Стосовно заниження доходів від реалізації майна за період з 4 кв.2009 року - 4 кв.2011 року, судом першої інстанції зазначено, що операції здійснювались у період дії Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до 01.04.2011 року та Податкового кодексу України, що суттєво змінює підхід при формуванні доходів та витрат.

Так, до 01.04.2011 року основним принципом визначення доходів була подія, яка сталася раніше (або перерахування коштів, або реалізація товарів, робіт, послуг), після 01.04.2011 року дохід визначався по нарахуванню, тобто при здійсненні операції з реалізації товарів, робіт, послуг (метод нарахувань). Тому надходження коштів у вигляді попередньої оплати (перша подія) за товари, роботи, послуги до 01.04.2011 року зараховувались до валових доходів, починаючи з 01.04.2011 року до складу доходів включали операції з реалізації.

Судом першої інстанції було зазначено, що в акті перевірки дане питання не враховано і у всіх випадах йдеться про операції з оплати як отриманий дохід.

25 січня 2011 року на підставі договору купівлі-продажу укладеного між ОСОБА_2 (Покупець) та ЗАТ «Кіровоградтурист» (Продавець), останнє взяло на себе зобов'язання передати майно 21/100 (двадцять одну сотих) частку комплексу будівель пансіонату «Славутич», у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього домовлену грошову суму (а.с.79 Т.1). Продавець отримав від покупця 341000 грн. до підписання договору (попередня оплата у грудні 2010 року), решту повинен погасити до 01.03.2011 року.

Також встановлено, що у січні 2011 року в обліку пансіонату «Славутич» за 2011 рік списано первісну вартість майна, проданого ОСОБА_2, на суму 731270грн. Вибуття основних засобів відображене у січні 2011 року.

Судом першої інстанції було встановлено, що за даними позивача по рахунку 377/3 за грудень 2010 року встановлено, що бухгалтерським проведенням Дт311/2 Кт377/3 відображено попередню оплату за котеджі у сумі 341 000 грн., у січні 2011 року у сумі 200 000 грн., у лютому 2011 року у сумі 50 000 грн., у березні 2011 року у сумі 20 000 грн. Крім того, дослідженням обліку по дебету рахунку 377/3 по розрахункам з ОСОБА_2 відображене бухгалтерське проведення в кредит рахунку 682/1 «внутрішні розрахунки» на суму 680 900грн. (обсяг продажу по договору купівлі-продажу). По розрахунках з ОСОБА_2 станом на 01.04.2011 року у обліку відображено заборгованість за нерухомість у сумі 69 900 грн. (680 900 грн. по договору - 341 000 грн. - 200 000 грн. - 50 000 грн. - 20 000грн.), станом на 01.04.2012 року по розрахунках продовжує рахуватись переплата на суму 100 грн. (а.с145 Т.3).

Зустрічним співставленням рахунку 377/3 з аналітичними даними по внутрішніх розрахунках головного підприємства із Пансіонатом «Славутич» встановлено, що операція відображена у розрахунках на суму 680 900грн.

На підставі вищевикладеного, судом першої інстанції зроблено виновки, що реалізація майна за договорами купівлі-продажу від 09.12.2009 та 25.01.2011, укладеними між Покупцем та головним підприємством-розпорядником усього майна здійснена відповідно до вимог статуту, яке перебувало на балансі Пансіонату по рахунку 103 «Будівлі та споруди». При реалізації будівель Пансіонатом були списані с балансу та відповідно до вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» повинні бути відображені у складі валових доходів філії, а тому позиція податкового органу в частинні заниження валових доходів за 4 квартал 2010 року в розмірі 341000 грн., за 1 квартал 2011 року в розмірі 100000 грн. та за 4 кв. 2011 року на 70000 грн. є безпідставною. Дані обставини підтверджено експертом в ході проведення експертизи.

За висновками суду першої інстанції, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 30 серпня 2012 року в частині 126350грн. основного платежу (за 4 кв. 2010 року на 85250грн. (341 000 грн. х 25%) + за 1 кв. 2011 року на 25 000 грн. (100 000 грн. х 25%) + за 4 кв.2011 року на 16 100 грн. (70 000 грн. х 23%)) підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Судом першої інстанції також було встановлено, що 09 грудня 2009 року на підставі договору купівлі-продажу укладеного між ПП «Лит-Інвест» (Покупець) та ЗАТ «Кіровоградтурист» (Продавець), останнє взяло на себе зобов'язання передати майно 8/100 (вісім сотих) частину комплексу будівель пансіонату «Славутич», а саме: котедж для відпочинку та оздоровлення літ. Б у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього домовлену грошову суму (а.с.78 Т.1). Встановлено, що майно передано по залишковій вартості у сумі 138 814,99 грн.

Дослідженням обліку основних основних фондів Пансіонату «Славутич» за 2009 рік встановлено, що у грудні 2009 року списано первісну вартість майна на суму 138 814,99 грн.

За розрахунками позивача з ПП «Лит-Інвест» встановлено, що надходження коштів від даного підприємства відображено на суму 204 006 грн. Станом на 01.01.2010 року заборгованість відсутня. В ході зустрічного співставлення рахунків за грудень 2009 року встановлено, що по кредиту рах.682/1 «внутрішні розрахунки з філіями» в Головній книзі позивача відображено суму 204 006грн. У книзі обліку розрахунків з філіями за 2009 рік стан розрахунків з пансіонатом не відображено. Проте за даними головної книги у грудні 2009 року по дебету рахунку 682/1 в кредит 311/2 відображено перерахування коштів філії на суму 147 790 грн., заборгованість філій перед головним підприємством за даними Головної книги станом на 01.01.2010 року становить 209 370,11 грн.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено висновки, що позиція податкового органу в частинні заниження валових доходів в сумі 56 216 грн. по операціях з реалізації майна у 4 кв. 2009 року є безпідставною, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 30 серпня 2012 року в частині 14 054 грн. основного платежу (56 216 грн. х 25%) підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо заниження доходів від надходження безповоротної фінансової допомоги, то судом першої інстанції було зазначено, що при донарахуванні податку на прибуток на операцію з перерахування коштів у 3 кв. 2010 року на суму 40000 грн. (01.08.2011) податок донараховано у 4 кв. 2011 року (на загальну суму донарахованого в ході перевірки податку не вплинуло).

В акті перевірки зазначено, що усі платежі є безповоротною фінансовою допомогою, які відповідають вказаному в п.п.14.1.257 п. 14.1 ст.14 ПК України визначенню та встановлено заниження доходів за 2 кв. 2011 року на 35015,94 грн., за 3 кв. 2011 року на 79977 грн. та за 4 кв.2011 року на 40000 грн.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що майном та прибутками філій розпоряджається головне підприємство, яке одночасно несе повну відповідальність за зобов'язання філій.

Згідно з п.137.10 ст.137 Податкового кодексу України суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг) вважаються доходами на дату їх фактичного отримання або на дату надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку. Такі доходи згідно з пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу відображаються у складі інших доходів, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Згідно 2.15 Статуту Товариство може створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи (а.с.226 Т1). Згідно п.2.17 статуту Філії діють на підставі Положень, які затверджуються Загальними зборами Товариства, а керівники Філій діють на підставі довіреності, що видається Товариством. Товариство відповідає за зобов'язання своїх підрозділів. Згідно розділу 8 Статуту органом управління Товариством є загальні збори, до компетенції яких належить прийняття усіх питань діяльності Товариства.

За даними довідок ЄДРПОУ філії, як відокремлені підрозділи, діють без права юридичної особи.

Судом встановлено, що на період здійснення Товариством вищевказаних операцій діяла нова редакція Положення про філії від 20.12.2011 року. Так, відповідно з п. 1.3 Положення, філією є відокремлений підрозділ Товариства сезонної дії, що не має статусу юридичної особи. До компетенції Товариства згідно розділу 5 Положення належить прийняття рішень про укладення Філією правочинів щодо відчуження майна. Філія у своїй діяльності підпорядковується Товариству. Майнові та немайнові права та обов'язки, яких набуває Філія в зв'язку з виконанням укладених договорів, є правами та обов'язками Товариства. Товариство несе повну відповідальність за зобов'язаннями Філії.

Згідно розділу 6 Положення, Товариство наділяє Філію майном та грошовими коштами, необхідними для здійснення господарської діяльності, що є складовою частиною майна Товариства і знаходиться у володіння та користуванні Філії, облік який здійснюється на балансі. Прибуток Філії розподіляється та використовується в порядку визначеному органами управління Товариства відповідно до Статуту. Загальне керівництво діяльністю здійснює Товариство.

Суд першої інстанції, дослідивши дані обліку Товариства встановив наступне:

- за липень 2011 року кошти в суму 29977грн. відображенні по рахунку 377/3 «Розрахунки з дебіторами та кредиторами»;

- решта, наведених вище платежів, відображено по рахунку 682/1 «Внутрішні розрахунки».

Крім того, при аналізі розрахунків позивача з пансіонатом «Славутич», судом було встановлено, що по рахунку 377/3 (у співставленні з виписками по розрахунковому рахунку «7 АБ «Укргазбанк») у жовтні 2011 року пансіонату «Славутич» перераховано головним підприємством всього 70000грн., в тому числі:

- платіжним дорученням №266 від 05.10.2011 року - 40000,00 грн.;

- платіжним дорученням №275 від 07.10.2011 року - 30000,00 грн (а.с.139 Т.3).

З наведених операцій слідує, що головним підприємством також перераховувались кошти філіям з призначенням платежу «поворотна фінансова допомога згідно договору №10 від 05.10.2011 року2. Станом на 31.12.2011 року заборгованість пансіонату «Славутич» перед позивачем по розрахунках становить 40023грн. (70000 грн. - 29977грн.), що підтверджується даними обліку станом на 01.01.2012 року по рахунку 377/3 (а.с.137 Т.3).

Судом першої інстанції, при вивченні даних по внутрішнім розрахункам (рахунок 682/1) та даних синтетичного обліку (Головної книги), було встановлено, що заборгованість філій перед головним підприємством станом на 01.01.2011 року по рахунку 682/1 становить 219940,96 грн., станом на 01.01.2012 року заборгованість головного підприємства перед філіями становить 178 914,25 грн.

Було встановлено, що протягом року мають місце операції з передачі ТМЦ та перерахування коштів від головного підприємства філіям на загальну суму 452288,50 грн., а також надходження від філій платежів на головне підприємство всього на суму 850953,74 грн. Отже, встановлене в ході перевірки перерахування коштів є неповним з огляду на обсяги операцій, відображених в обліку позивача.

За висновками суду першої інстанції, позиція податкового органу в частинні заниження позивачем валових доходів в сумі 154 993 грн. за 2-4 кв. 2011 року по операціях з перерахування коштів філіями головному підприємству є безпідставною, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 30 серпня 2012 року в частині заниження податку на прибуток на загальну суму 35648,00 грн. підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо заниження доходів на суму надходжень від ОК «Лісова пісня» за період 2 кв. 2009 року по 1 кв. 2010 року, судом першої інстанції зазначено, що даними бухгалтерського обліку у співставлення з первинними документами підтверджується, що господарські операції з перерахування коштів на суму 9000грн. та 10000 грн. є не що інше як внутрішні розрахунки. Внутрішні розрахунки між філією та головним підприємством, тобто кошти знаходять у межах однієї юридичної особи та не можуть визначатись доходом.

За висновками суду першої інстанції, позиція податкового органу в частинні заниження позивачем валових доходів в сумі 19 000грн. по операціях з надходження коштів від філії за 3кв.2009 року та 1 кв. 2010 року є безпідставною, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 30 серпня 2012 року в частині 4 750грн. основного платежу (19 000 грн. х 25%) підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо завищення валових витрат за взаємовідносинами позивача з ПП «Альфа - Трейд - Б», ПП «Плантер», ТОВ «Овант» та ФОП ОСОБА_1, то судом першої інстанції було зазначено, що позивач придбаний товар та послуги використовує у власній господарській діяльності, що підтверджується договорами, податковими накладними, актами здачі-прийняття робіт, а відтак витрати по зазначеним контрагентам сформував правомірно.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що судом першої інстанції не було враховано обставини, які викладені у акті перевірки.

Проте, судом першої інстанції було досліджено як висновок судової економічної експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №1411,1422 від 28.08.14 так і надані позивачем первинні бухгалтерські документи щодо витрат, понесених позивачем за господарськими операціями з ПП «Альфа - Трейд - Б», ПП «Плантер», ТОВ «Овант» та ФОП ОСОБА_1, якими підтверджено, що позивач придбаний товар та послуги використовує у власній господарській діяльності, угоди мали реальний характер та були виконані.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженої постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015р. у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Кіровоградтурист» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш