Справа № 742/1718/15-а
Суддя: Бездідько В. М.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/56/15
Єдиний унікальний № 742/1718/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Бездідька В.М., при секретарі Хотінь Ж.О., за участю представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки адміністративний позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Линовицької селищної ради про зобов»язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Як зазначає позивачка в квітні 2014 року вона звернулась до Линовицької селищної ради з метою отримати довідку, про те що вона не є членом особистого селянського господарства, так як для таких цілей їй земельна ділянка у встановленому порядку не виділялась, а отримання даної довідки є необхідним для постановлення на облік в якості особи, що шукає підходящу роботу.

Посилаючись на ті обставини, що у видачі вищевказаної довідки позивачці було відмовлено мотивуючи тим, що вона проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. власником, якого являється ОСОБА_3, який являється дідом ОСОБА_2, а він в свою чергу має земельну ділянку площею 5,6169 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництв. Позивачка вважає відмову Линовицької селищної ради у видачі їй довідки, що вона не є членом особистого селянського господарства як таку, що не відповідає чинному законодавству та порушує її майнові права, а тому і просить суд зобов»язати Линовицьку селищну раду видати довідку про те,що станом на 17 березня 2015 року позивачка не є членом особистого селянського господарства.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач заявлені вимоги визнав та при цьому просив повідомити на яку норму Закону посилатись при видачі такіх довідок.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізaції її надлишків та надання послуг із використанням майна особистого селянського господарства, у том) числі й у сфері сільського зеленого туризму. Члени особистого селянського господарства здійснюють діяльність на свій розсуд і ризик у межах встановленого правового господарського порядку, дотримуючись вимог цього Закону, законів України, інших нормативно - правових актів. Діяльність, пов'язана з веденням особистого селянського господарства, не відноситься до підприємницької діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 121 Земельного Кодексу громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

У відповідності до ч. 3 ст. 5 Закону України "Про особисте селянське господарство" земельні ділянки особистого селянського господарства можуть бути власністю однієї особи, спільною сумісною власністю подружжя та спільною частковою власністю членів особистого селянського господарства відповідно до закону.

Згідно ст. 6 Закону України "Про особисте селянське господарство" передбачено перелік майна, що використовується для ведення особистого селянського господарства, а саме: жилі будинки, господарські будівлі та споруди, сільськогосподарська техніка, тварини і птиця, бджолосім'ї, багаторічні насадження, вироблена сільськогосподарська продукція, продукти її переробки та інше майно, набуте у власність членами господарства в установленому законодавством порядку.

Як вбачається, із копії державного акту НОМЕР_1 ОСОБА_3 на підставі розпорядження Прилуцької районної державної адміністрації від 07 квітня 2003 року № 119 передано у приватну власність земельна ділянка площею 5,6169 га., яка розташована на території Бубнівщинської сільської ради ( а.с.5)

Згідно повідомлення виконавчого комітету Линовицької селищної ради особисто у володінні чи користуванні ОСОБА_2 земельної ділянки немає. Відповідно ст. 4 Закону України «Про особисте селянське господарство» у 2010 році був проведений облік особистих селянських господарств селища Линовиця. Згідно облікової форми № 3 головою господарства являється ОСОБА_3 дід ОСОБА_2, членами господарства - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 (а.с. 10)

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що сільська рада не видає такі довідки, оскільки позивачка проживає разом з дідом ОСОБА_3, в якого мається у власності земельна ділянка площею 5,6169 га для ведення товарного сільськогосподарстького виробництва.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно в його власності перебудає земельна ділянка, яка розташована на території Бубнівщинської сільської ради та якою користується тільки він. ОСОБА_2 ніколи не користувалася даною земельною ділянкою. На даний час ОСОБА_2 не проживає разом з ним.

Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що особисто у ОСОБА_2 у володінні чи користуванні не має жодної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а також заяву про вступ до товариства селянського господарства не подавала, на даний час не проживає разом з ОСОБА_3, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки та зобов'язати Линовицьку селищну раду Прилуцького району Чернігівської області видати довідку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2,4,6,8-12,17, 104, -106, 159, 160 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Линовицької селищної ради про зобов»язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати Линовицьку селищну раду Прилуцького району Чернігівської області видати довідку про те, що станом на 17 березня 2015 року ОСОБА_2 не є членом особистого селянського господарства.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі

Головуючий В.М. Бездідько