Справа № 450/1449/14-а
Суддя: Данилів Є. О.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1449/14-а Провадження № 2-а/450/122/14
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ УМВСУ в Рівненській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

02.06.2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ВДАІ УМВСУ в Рівненській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позивач у позовній заяві просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 002057 від 21.05.2014 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.; провадження по адміністративній справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях

Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини:

21.05.2014 року сержантом міліції інспектором ДПС роти ДПС ДАІ з ОСН№ 3 м. Рівне, Гуц Олександром Леонідовичем складено та винесено оскаржувану постанову, якою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вищезазначену постанову позивач вважає незаконною, а дії щодо інспектора ВДАІ щодо винесення постанови неправомірними. Позивач вказує, що інспектором ВДАІ при винесені оскаржуваної постанови не було наведено достатніх доказів, на підставі яких позивача було визнано винним. Позивач пояснив, що швидкість руху по автодорозі не перевищував, а рухався зі швидкістю близько 100 км/год, яка відповідає нормам дозволеної швидкості на даній ділянці дороги а саме автодороги Киїх-Чоп, згідно п. 12.6 Правил Дорожнього руху України. На прохання позивача показати пристрій, яким зафіксовано перевищення швидкості, інспектор показав його, однак попросивши надати документ на підтвердження своєчасного проходження перевірки та метрологічної атестації вимірювального приладу, та характеристики можливих похибок у вимірах даного пристрою, позивач отримав відмову. Також інспектор ДАІ н надав доказу, того що прилад «Візир № 0812518», яким було зафіксовано правопорушення, пройшов процедуру державної експертизи або сертифікації відповідності сфері захисту інформації. За таких обставин фотофіксація нібито вчиненого позивачем правопорушення не може бути відповідно до ст. 251, 258 КУпАП України достатнім доказом вини позивача. Також позивач зазначає, що інспектором ВДАІ Гуц О.Л. не було надано документу про допущення до роботи з пристроєм «Візир» станом на 21.08.2012 року. На підставі наведеного позивач вважає при складені вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення було допущено порушення закону, а тому просить суд позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у ній матеріалів.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду надіслав письмове заперечення, в якому щодо заявлених позовних вимог заперечив у повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності.

Розгляд справи проводиться у письмовому провадженні відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з копії постанови серія АБ2 № 002057 від 21.05.2014 року ОСОБА_1, 21.05.2014 року о 07 год. 33 хв .в с. Ямпіль, вул. Шевченка 70, Пустомитівського району, Львівської області керуючи автомобілем НОМЕР_1 перевищив встановлену швидкість руху поза населеним пунктом більш, як на 20 км/год та рухався зі швидкістю 114 км/год, чим порушив п. 12.6 (г) ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом «Візир» 0812518. Враховуючи те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, було постановлено накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Разом з тим, при винесенні постанови інспектором не прийнято мір до встановлення свідків даного порушення. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 рухався із швидкістю 114 км/год., однак інспектором не зазначено чи було встановлено перевищення швидкості руху. Також інспектором вказано в постанові, що швидкість вимірювалась приладом «Візир», однак інспектором Гуц О.Л. не було надано позивачу документу про допущення останнього до роботи з пристроєм «Візир», що в свою чергу свідчить про складання інспектором постанови відносно ОСОБА_1 неправомірно та притягнення останнього до відповідальності безпідставно.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з пояснень позивача, ніякий пунк Правил дорожнього руху, жодним чином не порушував. Суд, при винесенні постанови, враховує пояснення позивача, оскільки такі є детальними та послідовними з приводу обставин, що мали місце у вказаних у постанові часі та місці, та не спростовуються жодними доказами, які повинні були бути представлені в судове засідання відповідачами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Суб'єкти оскарження як при складанні постанови, так і при розгляді справи в суді не надали доказів на спростування тверджень позивача: не вказали, якими додатковими доказами підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Враховуючи вказане, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 69, 70, 71, 104, 159, 161-163, 167 КАС України, ст.ст. 9, 247, 280, 283, 288, 293 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Серії АБ2 № 002057 по справі про адміністративне правопорушення від 21.05.2014 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень - визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЄ. О. Данилів