Справа № 814/3262/14
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/3262/14

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.
судді -Домусчі С.Д.
судді -Шеметенко Л.П.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 р. по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області та просив визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 12 червня 2014 р. № і № , рішення № від 12 червня 2014 р., а також вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12 червня 2014 р. № Ф-1140.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року позов був задоволений.

Не погоджуючись з постановою суду представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, просив її скасувати та прийняти нову , якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника апелянта від 14.05.2015 року про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у зв'язку із несвоєчасністю його подання.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України, але до судового засідання представником позивача подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, інші учасники процесу до судового засідання не з'явилися , тому суд відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Судом 1-ої інстанції було встановлено ,що у період з 29.04.2014 року по 15.05.2014 року на підставі наказу ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 17.04.2014 р. за № 184 та плану-графіку було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, правильності нарахування ,обчислення та сплати єдиного соціального внеску за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року,валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року .

За результатами перевірки було складено акт від 29 травня 2014 р. № 406/17-01/НОМЕР_4 , яким встановлено порушення ФОП ОСОБА_4:

- ст. 128 ч. 6 Господарського кодексу України, ст. 177 п. 177.10. Податкового кодексу України (надалі - ПК України), а саме неналежне ведення обліку витрат у 2012-2013 р.р., зокрема до податкової декларації про майновий стан і доходи позивачем включені перекручені дані - завищені витрати на 383684,39 грн. та занижено суму чистого оподатковуваного доходу в тому ж розмірі;

- ст. 198 п. 198.6. ПК України, що призвело до заниження ПДВ на 57912,08 грн.;

- ст. 139 п. 139.1. пп. 139.1.1., ст. 177 п. 177.4. ПК України, що потягло донарахування податку на доходи фізичних осіб за 2012-2013 р.р. на 60858,69 грн.;

- ст. 7 ч. 2 п. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", внаслідок чого донараховано єдиний внесок за 2012-2013 р.р. в розмірі 133138,48 грн.;

- ст. 49 п. 49.18. пп. 49.18.2., ст. 176 п. 176.2. ПК України, а саме позивач не подав до ДПІ податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, сум утриманого з них податку, форми № 1 ДФ про виплачені доходи фізичній особі-підприємцю.

Висновки акту перевірки посилаються на :

- акт від 12.04.2013 № 1344/22.3/38290911 від ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві „ Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ДІОМЕД ІНВЕСТ» () з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з за період з 01.09.2012 - 30.04.2013 року"(згідно з яким місцезнаходження ТОВ «ДІОМЕД ІНВЕСТ» не встановлено);

- акт №1282/22-05/38292044 від 05.04.13 р. ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Венера Інвест" код за ЄДРПОУ 38292 з питань правильності обчислення податкових зобов'язань та податкового кредиту при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами за вересень, жовтень, грудень 2011 січень 2013р. "(згідно з яким місцезнаходження ТОВ "Венера Інвест" - контрагента ТОВ «ДІОМЕД ІНВЕСТ» не встановлено);

- акт від 20.09.2013 року №1241/26-55-22-01/38005314 від ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві „ Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Соладей-Україна» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період травень 2012 - серпень 2013";

- акт №1453/26-57-22-02- 09/37394477 від 18.09.2013 ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м.Києві про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Тілак» (код за ) "(згідно з яким місцезнаходження ПП «Тілак» - контрагента ТОВ «Соладей-Україна» не встановлено);

- акт від 31.05.2013 року №414/2230/33693098 ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м.Києві „ Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Київській лакофарбовий завод» ( ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за грудень 2012 "(згідно з яким місцезнаходження ТОВ «Київській лакофарбовий завод» не встановлено та відповідна відсутність умов здійснення фінансово-господарської діяльності);

- акт від 13.11.2013 року №114'8/26-58-22-06-15/36655610 ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м.Києві про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ «АПС Люкс» ( ) "(згідно з яким встановлена відповідна відсутність умов здійснення фінансово-господарської діяльності);

На підставі акту перевірки 12 червня 2014 р. ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській були прийняті :

- податкове повідомлення-рішення № , яким ФОП ОСОБА_4 було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 60858,69 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 30429,35 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № , яким ФОП ОСОБА_4 було збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 60858,69 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 30429,35 грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій до ФОП ОСОБА_4за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким донараховано 133138,48 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і застосовано штраф в розмірі 6656,93 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 1140, якою вимагається сплатити недоїмку з єдиного внеску і штраф в загальному розмірі 139795,41 грн., з яких 133138,48 грн. - недоїмка, 6656,93 грн. - штраф .

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції та вважає , що для визначення права ФОП на податковий кредит по проведеним господарським операціям з постачальником необхідно встановити наявність в сукупності таких обов'язкових підстав: здійснення операції з придбання товарів та їх оплата ( п. 198.1, 198.2, п. 198.3 ст. 198, п.201.1 ст. 201 ПК України); наявність належним чином оформленої податкової накладної, виданої платником податку на додану вартість (п. 198.6 ст. 198 ПК України); придбання товарів (робіт, послуг) для використання в господарській діяльності платника податку - покупця, шляхом відображення їх в обліку та підтвердження відповідними документами ( п. 44.1. ст. 44, п. 198.3 ст. 198, п. 201.11 статті 201 ПК України, частини 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), яки мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до пп. 14.1.108 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Судом 1-ої інстанції щодо виявлених податковим органом порушень було встановлено ,що 2 січня 2013 р. позивач уклав із ТОВ "Гар-Технологія" договір про надання інформаційно-консультаційних послуг, за умовами якого контрагент зобов'язувався проводити консультаційно-довідкове обслуговування позивача з питань фінансових інвестицій, включаючи маркетинговий аналіз ринку автоперевезень в Україні.

На підтвердження факту здійснення господарської операції квитанції до прибуткових касових ордерів, акту виконаних робіт .Розрахунки за консультаційно- довідкові послуги проводились у готівкової формі.

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Згідно з пп. 2.4 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.п.2.15 та п.п.2.16 п.2 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином , будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Апеляційний суд погоджується із твердженням апелянта , що а ні у договорі, ні в актах робіт (надання послуг) не міститься інформації щодо виду та обсягу виконаних робіт, відсутня розшифровка конкретизації дій, не вказано, що саме зроблено з метою виконання послуг, не вказано, які конкретно роботи проведено ТОВ «ГАР-Технологія» (), основним видом діяльності якого , згідно АС «Податковій блок», 46.21 є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням , кормами для тварин, у зв'язку з чим не можливо встановити ,яким чином послуги надані ТОВ «ГАР- Технологія» () пов'язані з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_4, що свідчить про завищення ФОП ОСОБА_4 суми витрат за 2013 рік на суму 94124,04 грн..

Але , апеляційний суд вважає ,що дії податкового органу по донарахуванню позивачу податкових зобов'язань та відповідне повідомлення-рішення № , яким ФОП ОСОБА_4 було збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 60858,69 грн. є протиправними та суперечить ст.200 ПК України ,так як відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставного формування податкового кредиту позивачем за рахунок включених, відповідно до податкової декларації за 2013 рік, до складу витрат за 2013 рік сум витрат у зв'язку з придбанням маркетингових та консультаційних послуг в січні -грудні 2013 року у сумі ПДВ 60858,69 грн.

Судом 1-ої інстанції щодо виявлених податковим органом порушень було встановлено ,що ФОП ОСОБА_4 було укладено договори із ТОВ "Діомед Інвест", ТОВ "Соладей-Україна", ТОВ "Київський лакофарбовий завод" і ТОВ "АПС Люкс" , згідно яких контрагенти виконували ремонт і технічне обслуговування автомобілів позивача.

Факти здійснення господарських операцій також підтверджуються :податковими накладними , які внесені позивачем в реєстр отриманих податкових накладних та включені до податкового кредиту, ТТН,актами здачі-прийняття робіт,договорами-заявками, оплата отриманих послуг проводилась у готівковій формі згідно наданих квитанцій до прибуткових касових ордерів , операції відображено у бухгалтерському обліку.

Апеляційний суд,із врахуванням презумпції правомірності дій платника податків, вимог п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 , пп.14.1.181.ст.14 , ст.138,139, 198,200,201 ПК України, ст.202,203,215,216,228,638 Цивільного Кодексу України . правової позиції ,викладеної у постанові Верховного Суду України від 31 січня 2011 р. № 14/11 , практикою Європейського Суду з прав людини (справа «Булвес»проти Болгарії»(заява № 3991/03) погоджується із висновком суду 1-ої інстанції ,що податкове повідомлення-рішення від 12 червня 2014 р. № , рішення № від 12 червня 2014 р., а також вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12 червня 2014 р. № Ф-1140 є протиправними, та підлягають скасуванню, оскільки позивач виконав вимоги приписів Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо документального оформлення операцій та податкового обліку та на підтвердження правомірності формування податкового зобов'язання надав документи, а виявлені за результатами перевірки порушення з боку контрагентів позивача є припущеннями та не є доказом фіктивності діяльності, крім того позивач не несе відповідальності за облікову політику контрагентів, через те що, закон не ставить у залежність сплату податків, ведення податкового та бухгалтерського обліку, складання звітності контрагентами із правом на одержання податкового кредиту безпосередньо отримувачем , також сама по собі несплата податку контрагентами (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування, а висновки відповідача, викладені у акті перевірки щодо нікчемності укладених договорів, є помилковими та обґрунтованими припущеннями стосовно заниження податкового зобов'язання та не підтвердженими належними та достатніми доказами, укладені між позивачем та його контрагентами договори не віднесено законом до нікчемних, а судові рішення, із врахуванням вимог ст. 204 ЦК України, про визнання їх недійсними відсутні , а фактичне звинувачення у створенні фіктивного підприємства, що є злочином, відповідальність за який встановлена ст.205 КК України, та факт скоєння якого в порядку ст.72 КАС України може бути підтверджений тільки вироком суду, який набув законної сили, а ні актом перевірки податкового органу чи на підставі пояснень осіб, допитаних по кримінальній справі чи обвинувальним висновком

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин і норм матеріального права.

Згідно з ч.2 ст.200 КАС України (в редакції на момент вчинення процесуальної дії) не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Таким чином , апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування чи зміни постанови суду 1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.197, п.1 ч.1. ст.198, 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області - залишити без задоволення , а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 р.- без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Кравець О.О.

Суддя Домусчі С.Д.

Суддя Шеметенко Л.П.