Справа № 405/423/15-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/423/15-а
Провадження №2-а/405/15/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти ДПС ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області Алексєєнка Андрія Сергійовича про визнання неправомірними дій, визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову серії ПС2 №243615 від 12 січня 2015 року, винесену інспектором ДПС роти ДАІ в Кіровоградській області Алєксєєнком А.С., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, визнати неправомірними дії відповідача по складенню відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 1 №784010, встановити відсутність компетенції інспектора ДПС роти ДАІ в Кіровоградській області Алєксєєнка А.С. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №784010 та постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №243615 від 12 січня 2015 року та стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 1 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16.01.2015 року він отримав постанову серії ПС2 №243615 від 12 січня 2015 року, винесену інспектором ДПС роти ДАІ в Кіровоградській області Алєксєєнком А.С., яка складена з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, були порушені вимоги ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 254, 256, 268 КУпАП та п.п. 2.8, 4.2, 9.8, 9.17 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року №77.

Крім того, зазначив, що відповідачем були порушені вимоги КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, зокрема, не було надано можливості зазначити в протоколі свої зауваження та пояснення щодо змісту протоколу, протокол про адміністративне правопорушення повинен підписуватися особою, яка його склала, а вже потім особою, відносно якої він був складений, а не навпаки, не роз'яснено вимоги ст.268 КУпАП, інспектором не було вручено йому копії протоколу про адміністративне правопорушення, як того вимагає ст.254 КУпАП, не повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, позивач зазначив, що п.9.8 ПДР України зобов'язує водіїв вмикати ближнє світло фар при русі транспортним засобом, проте, відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП настає у разі порушення правил користування освітлювальними приладами при початку руху або зміні його напрямку. Початок руху та зміна його напрямку не означає рух поза населеним пунктом в світлу пору доби.

Позивач під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись при цьому на обставини, викладені в позові. Крім того, в обґрунтування моральної шкоди, позивач зазначив, що, керуючи транспортним засобом, він був зупинений відповідачем, після чого, останнім безпідставно було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, протягом майже однієї години відповідач складав протокол, що спричинило йому моральні страждання та переживання, хвилювання, він з незалежних від нього причин запізнився на ювілей до свого знайомого.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання судового виклику до суду від 19.05.2015 року, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи відсутні.

Крім того, ухвалою суду від 06 травня 2015 року у відповідача за клопотанням позивача в порядку ст.69 КАС України витребовувалися докази, які останнім на адресу суду не надано, позивач під час судового розгляду справи не наполягав на їх повторному витребуванні, а відтак суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Положення ст.6 КАС України є реалізацією ч.1 ст.55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, та не заперечувалося позивачем по справі, що 12 січня 2015 року інспектором роти ДПС ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області Алексєєнко А.С. відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 784010 за порушення п. 9.8 ПДР України та в подальшому на підставі складеного протоколу про адміністративне правопорушення 12 січня 2015 року винесено постанову серії ПС2 № 243615 в справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_1, 12 січня 2015 року близько 10 год. 00 хв. керував транспортним засобом - автомобілем Нива Шевроле, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі Стрий-Знам'янка 699км поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар та денних ходових вогнів, передбачених конструкцією транспортного засобу, чим порушив п.9.8 ПДР України.

Правомірність прийнятого суб'єктом владних повноважень зазначеного рішення - постанови в справі про адміністративне правопорушення є предметом адміністративного позову та оскаржується позивачем.

Крім того, позивач просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення, що також є предметом адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи, судом також встановлено, що постановою т.в.о. начальника управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області Тарасенка О.І. від 04 лютого 2015 року постанова інспектора дорожньо-патрульної служби роти ДПС ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області старшого сержанта міліції Алексеєнка А.С. серії ПС2 № 243615 від 12.01.2015 року, яка є предметом судового оскарження позивачем про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП - скасована, провадження по справі закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення саме за диспозицією ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною та скасування постанови серії ПС2 №243615 від 12 січня 2015 року, винесеної інспектором ДПС роти ДАІ в Кіровоградській області Алєксєєнком А.С., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП слід відмовити, у зв'язку з відсутністю на час судового розгляду справи предмета позову.

Крім того, позивачем пред'явлено також позовні вимоги, в яких він просить визнати неправомірними дії відповідача по складенню відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, встановити відсутність компетенції інспектора ДПС роти ДАІ в Кіровоградській області Алєксєєнка А.С. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №784010 відщ 12 січня 2015 року та постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №243615 від 12 січня 2015 року, які за відсутності правових підстав задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно зі статтею 6 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, а обов'язковою умовою для визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень є наявність порушення прав свобод та законних інтересів фізичної або юридичної особи вказаним рішенням, а саме створення владним органом, шляхом виконання власних або делегованих владних повноважень, юридичного факту, який породжує, припиняє або істотно змінює права та обов'язки особи, щодо якої прийнято рішення.

Відповідно до п.4.1 Розділу 4 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України 26.02.2009 року №77, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 року за №374/16390 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про

адміністративне правопорушення (додаток 5), копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

За адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою та шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою статті 122, частинами першою, другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті

126, частинами першою, другою статті 127 та частинами третьою, восьмою, дев'ятою статті 133-1 КУпАП працівники Державтоінспекції МВС, які мають спеціальні звання, відповідно до

своїх функціональних обов'язків самостійно виносять постанови в справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до п.п.2.3.1 п.2.3 Розділу 2 Інструкції розглядати від імені органів Державтоінспекції МВС справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121,

статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частинами першою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою і другою статті 127, частинами третьою, восьмою, дев'ятою і десятою статті 133-1 КУпАП , - працівники Державтоінспекції МВС, які мають спеціальні звання.

В свою чергу, статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, який має відповідати вимогам, передбаченим ст.256 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, оцінку якому відповідно до вимог ст.252 КУпАП дає орган (посадова особа), що уповноважений розглядати справу.

Так, зокрема, відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, в т.ч. правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Виходячи з цього, суд вважає, що дії відповідача як уповноваженої посадової особи- суб'єкта владних повноважень, щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення є лише одним із етапів розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення, і протокол про адміністративне правопорушення за своїм характером не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки він лише встановлює та фіксує певні фактичні обставини, пов'язані з вчиненням адміністративного правопорушення, та не породжує ніяких прав та обов'язків для особи, відносно якої він був складений, на підставі чого він не вважається рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ст.17 КАС України, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Крім того, судом відзначається, що позивач не довів суду, в чому саме полягає неправомірність дій відповідача суб'єкта владних повноважень при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та складення та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Вимоги позивача щодо встановлення відсутності компетенції інспектора ДПС роти ДАІ в Кіровоградській області Алєксєєнка А.С. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №784010 та постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №243615 від 12 січня 2015 року по своїй суті є компетенційним, вирішення якого входить до спорів між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень (пункт 3 частини другої ст. 17 КАС України), та спорів, що виникають з приводу укладення, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів (за умови, що сторонами такого договору є суб'єкти владних повноважень) (пункт 4 частини другої ст. 17 КАС).

З огляду на зазначене, судом відзначається, що позивач при оскарженні рішень відповідача може посилатись на відсутність такої компетенції у останнього, а судом може братись такий довід до уваги при перевірці законності оскарженого рішення відповідача.

В свою чергу, нормами чинного законодавства не передбачено звернення до суду фізичних осіб з позовом про встановлення відсутності компетенції суб'єкта владних повноважень.

Позивачем пред'явлено також вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 грн., які в межах заявлених позовних вимог в цій частині підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з'ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.

Відповідно до змісту пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягає наявність такої шкоди.

З огляду на встановлені в судовому засіданні фактичні обставини, суд вважає, що позивачем доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, зазначено обставини на підтвердження того, що діями відповідача позивачу заподіяну моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, додаткових хвилюваннях, наявність причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та нанесеною шкодою, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 1 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 11, 69, 71, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти ДПС ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області Алексєєнка Андрія Сергійовича про визнання неправомірними дій, визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, відшкодування моральної шкоди,- задовольнити частково.

Стягнути з інспектора роти ДПС ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області Алексєєнка Андрія Сергійовича на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти ДПС ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області Алексєєнка Андрія Сергійовича про визнання неправомірними дій по складанню протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №784010 від 12 січня 2015 року, визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №243615 від 12 січня 2015 року, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова