Справа № 822/4181/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2015 р. м. Київ К/800/130/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.

суддів : Калашнікової О.В. Леонтович К.Г.

при секретарі Яроші Д.В.,

з участю представників: позивача Чубенко В.В., третьої особи ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2014 р. по справі № 822/4181/14 за позовом прокурора Старосинявського району Хмельницької області до Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області , третя особа, яка не заявляє самостійниї вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування розпорядження -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року прокурор Старосинявського району Хмельницької області звернувся до суду з адміністративним позовом до Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування розпорядження Старосинявської РДА №362/2012-р від 12 грудня 2012 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_3 орієнтовно загальною площею 513,58 га ріллі, у тому числі 128,61 га. ріллі на території Бабинської, 137,61 га. ріллі на території Пилявківської, 213,28 га. ріллі на території Пилявської, 34 га. ріллі на території Лисанівської сільських рад за межами населених пунктів із земель запасу та резерву (землі сільськогосподарського призначення) з метою надання їх в оренду для ведення фермерського господарства.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив на наступні порушення закону при прийнятті спірного розпорядження: ОСОБА_3 не зазначив у своїй заяві точних розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, не навів доказів наявності сільськогосподарської техніки та інших засобів для обробітку землі, не зазначив необхідність отримання таких великих площ земельних ділянок та не представив документів про створення фермерського господарства. Крім того, як зазначив прокурор у позові, землі надавалась не єдиним масивом 575,6 га, як зазначено в заяві, що є порушенням ч. 1 та ч. 7 ст. 7 Закону Україні «Про фермерське господарство». Як прокурор зазначив позовній заяві, Старосинявська райдержадміністрація при прийнятті спірного розпорядження порушила вимоги ст.ст. 17, 122 Земельного кодексу України.

Про наявність інших порушень норм матеріального права в позовній заяві не зазначено.

Постановою Хмельницького окружного адміністративниого суду від 21 жовтня 2014 р., яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2014 р., позов задоволений.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Старосинявської районної державної адміністрації від 12.12.2012 р. № 362/2012-р про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_3 орієнтовно загальною площею 513,58 га ріллі, у тому числі 128,61 га на території Бабинської, 137,61 га ріллі на території Пилявської, 213 ,28 га на території Пилявської, 34 га ріллі на території Лисанівської сільських рад Старосинявського району за межами населених пунктів із земель запасу та резерву (землі сільськогосподарського призначення) з метою надання їх в оренду для ведення фермерського господарства.

Рішення судів мотивоване тим, що райдержадміністрацією при прийнятті розпорядження № 362/2012 порушені вимоги ч. 1 та ч. 7 ст. 7 Закону «Про фермерське господарство», а саме ОСОБА_3, звернувшись із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 575,6 га, не зазначив точних розмірів земельних ділянок, не навів доказів наявності сільськогосподарської техніки та інших засобів для обробітки землі, не зазначив необхідність отримання таких великих площ земельних ділянок та не надав документів про створення фермерського господарства. Крім того, як зазначили суди, земельні ділянки розташовані не єдиним масивом.

Інших порушень норм цього Закону або норм Земельного кодексу, суди не навели.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_3 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Скарга обґрунтована невірним застосуванням судами норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судом, обґрунтованість застосування норм матеріального права до вирішення спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги, колегія суддів знаходить підстави до її задоволення.

Як встановлено судом , в листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до Старосинявської РДА із заявою про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок , які розташовані за межами населених пунктів на території Старосинявського району на території: Бабинської сільської ради - 184,61 га, Пилявківської сільської ради - 137,615 га,, Пилявківської сільської ради - 219,2823 га Лисанівської сільської ради -= 34,1 га. для створення фермерського господарства.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів Старосинявська РДА 12 грудня 2012 року прийняла розпорядження №362/2012-р про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою надання їх в оренду для створення фермерського господарства громадянину ОСОБА_3 за межами населених пунктів на території наступних сільських рад орієнтовною площею: Бабинська сільська рада - 128,6100 га., Пилявківська сільська рада - 137,6150 га., Пилявська сільська рада - 213,2823 га., Лисанівська сільська рада - 34,1000 га., згідно з яким ОСОБА_3, отримав дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Старосинявська РДА при прийнятті оскаржуваного розпорядження діяла не в повній мірі на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів і з таким висновком суду не погоджуєтьтся з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства закріплений ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство».

Відповідно до п. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельних ділянок розробляється за рахунок Українського державного фонду підтримки фермерських господарств. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону (п.2 ст.7 Закону). Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності (п.3 ст.7 Закону).

У відповідності до пунктів 7, 8 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки для ведення фермерського господарства надаються єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ст. 7 Закону, ОСОБА_3 подав до Старосинявської РДА заяву в якій зазначено необхідні реквізити, а також додано наступні документи: копію паспорта, ідентифікаційного коду, належним чином завірені копії дипломів про наявність освіти за спеціальністю «Механізація сільського господарства», копію трудової книжки у підтвердження досвіду роботи у сільському господарстві, а також ОСОБА_3 у своїй заяві зазначив бажане місце і розмір земельних ділянок, які розташовані за межами населених пунктів Бабинської - 184,61 га. , Пилявківська - 137,61 га. , Пилявська - 213,28 га. , Лисанівська - 34,1 га.

Зміст ч.7 ст.7 Закону, який наведений в цій постанові, дозволяє дійти висновку, що земельна ділянка для ведення фермерського господарства надається єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем на інших видів інженерної інфраструктури.

Суди першої та апеляційної інстанції помилково трактували зміст цього Закону, що райдержадміністрація мала надати ОСОБА_3 земельну ділянку єдиним масивом , а саме розміром 513,58 га, оскільки такий висновок суду не ґрунтується на цій нормі Закону.

Крім того, колегія суддів зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції безпідставно мотивували ухвалені ними рішення про порушення закону при прийнятті розпорядження про надання ОСОБА_3 єдиної земельної ділянки для ведення фермерського господарства розміром 513, 58 га, оскільки це не відповідає наявним у справі та дослідженим доказам.

Ні заява ОСОБА_3 до райдержадміністрація про надання земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ні розпорядження райдержадміністрації № 362/2012-р від 12 грудня 2012 р. не містять прохання або рішення про надання земельної ділянки вказаного розміру.

В заяві ОСОБА_3 просить надати дозвіл на виготовлення технічної документації щодо оформлення права користування чотирма земельними ділянками кожна із яких розміром 184, 61 га, 157,615 га, 219, 2823 га, 34,1 га відповідно.

Розпорядженням № 362/2012-р надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку проектної документації на чотири земельні ділянки , розмір яких та їх місце розташування відповідає вказаним у заяві ОСОБА_3

Отже, матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_3 просив надати дозвіл на виготовлення проектної документації на земельну ділянку розміром 513,58 га.

Крім того, Закон «Про фермерське господарство» не містить застережень щодо максимального чи мінімального розміру земельної ділянки, яка може бути надана громадянину для ведення фермерського господарства, як і не містить обмежень щодо кількості таких ділянок.

Колегія суддів дійшла думки про надуманість висновку суду першої та апеляційної інстанції про порушення Закону при прийнятті спірного розпорядження в частині відсутності доказів наявності сільськогосподарської техніки, оскільки Закон «Про фермерське господарство» взагалі не містить такої вимоги при вирішенні питання про надання (передачу) земельних ділянок.

Помилковим також є висновок суду про незаконність спірного розпорядження із підстав ненадання ОСОБА_3 при поданні документів для отримання земельних ділянок доказів створення фермерського господарства, оскільки відповідно до ст. 8 Закону фермерське господарство підлягає державній реєстрації після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладання договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації.

Отже висновок суду про порушення ст.7 та ст. 8 Закону «Про фермерське господарство» не відповідає дійсності.

Необгрунтованим також є висновок суду , що райдержадміністрація при прийнятті спірного розпорядження діяла не в межах повноважень, визначених ст.ст. 17, 122 Земельного Кодексу, оскільки вказані земельні ділянки розташовані за межами населених пунктів на території відповідних сільських рад, що ніким не оспорюється, а крім того, суди взагалі не зазначили, які саме повноваження райдержадміністрація перевищила.

Колегія суддів дійшла думки, що Старосинявська райдержадміністрація Хмельницької області при прийнятті розпорядження № 362/2012-р від 12.12.2012 р. діяла в межах повноважень та відповідно до закону, а тому підстав для визнання цього розпорядження незаконним та його скасування немає.

Колегія суддів дійшла висновку, що суди першої та апеляційної інстанції повно та всебічно дослідили обставини справи, вірно встановили характер спірних правовідносин, але необґрунтовано застосували норми матеріального права до їх вирішення.

Відповідно до ст. 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 221, 229, 230, 232 КАС України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2014 р. по справі № 822/4181/14 скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, але може бути переглянуто Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді :