Справа № 807/2208/14
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Київ К/800/62913/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Швець В.В. , розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційні скарги Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2014р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області , третя особа Берегівський районний відділ управління Міністерства внутрішніх справ України у Закарпатській області про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області з вимогами про визнання нечинними та скасування наказів № 471 від 15.04.2014р. про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани та зменшення на 10% премії, №663 від 26.05.2014 року про звільнення з органів внутрішніх справ на підставі п. "є" ст. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України (за порушення дисципліни), №106 о/с від 30.05.2014р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України, поновлення на роботі.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.07.2014р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2014р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.07.2014р. у справі № 807/2208/14 та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області №663 від 26.05.2014р. про звільнення капітана міліції, оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Берегівського районного відділу УМВС у Закарпатській області з органів внутрішніх справ на підставі п. "є" ст. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України (за порушення дисципліни). Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області №106 о/с від 30.05.2014р. про притягнення капітана міліції ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України. Поновлено позивача на посаді оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Берегівського районного відділу УМВС у Закарпатській області з 30.05.2014 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що службове розслідування щодо позивача проведено з порушенням вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, відповідачем порушено встановлену процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У касаційній скарзі представник відповідача з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами першої та апеляційної інстанцій, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити без змін рішення суду першої інстанції. Вказує на те, що судами помилково застосовано чинне законодавство щодо проходження публічної служби, неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для вирішення спору по суті.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебував на службі в органах внутрішніх справ з 03.05.2003р.

За висновками службового розслідування від 08.04.2014р. працівник сектору БНОН Берегівського РВ УМВС у Закарпатській області ОСОБА_2 внаслідок недобросовісного відношення до виконання службових обов'язків не прибув 05.04.2014р. в УМВС на оперативну нараду, скликану 03.04.2014р. телеграмою за вих. № 32/352 від 02.04.2014р. за підписом заступника начальника УМВС про проведення 05.04.2014р. в УМВС оперативної наради з питання підведення підсумків роботи працівників служби ВБНОН за перший квартал 2014 року.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що вказане порушення є недобросовісним відношенням позивача до своїх службових обов'язків, що стало обґрунтованою підставою для винесення оскаржуваного наказу №471 від 15.04.2014р. про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Пунктом 1 наказу УМВС України в Закарпатській області від 26.05.2014р. №663 "Про звільнення з органів внутрішніх справ оперуповноваженого сектору БНОН Берегівського РВ УМВС у Закарпатській області ОСОБА_2." за систематичні порушення службової дисципліни, грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги працівників органів внутрішніх справ України, що виявилося в порушенні Правил дорожнього руху, невиконанні вказівок старших начальників, перешкоджанні в оформленні працівниками ДАІ адміністративних матеріалів та невиконанні їх законних вимог, перешкоджанні у проведенні службового розслідування, проявленній нещирості оперуповноваженого сектору БНОН Берегівського РВ УМВС у Закарпатській області ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Даний наказ реалізовано наказом УМВС України в Закарпатській області від 30.05.2014р. №106 о/с "По особовому складу", яким капітана міліції оперуповноваженого сектору БНОН Берегівського РВ УМВС у Закарпатській області ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (у запас за порушення дисципліни).

Правовідносини щодо проходження служби в органах внутрішніх справ врегульовано Законом України "Про міліцію" від 20.12.1990р. № 565-ХІІІ, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів УССР від 29.07.1991р. № 114, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" від 22.02.2006р. № 3460-ІV та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженою наказом МВС від 12.03.2013р. № 230.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (надалі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013р. №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013р. за №541/23073.

Пунктом 2.1. вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України).

Матеріалами справи підтверджено, що в.о. начальника УМВС України в Закарпатській області 07.05.2014р. видано наказ №570 "Про призначення та проведення службового розслідування", що виразилась у перешкоджанні оформлення працівником УДАІ УМВС адміністративного протоколу за фактом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Винесенню дисциплінарного наказу УМВС України в Закарпатській області від 26.05.2014р. №663 передувало проведення службового розслідування комісією у складі працівників УМВС України в Закарпатській області, а також затвердження 14.05.2014р. висновку службового розслідування.

Згідно з вимогами п. 6.3.2 та п. 6.3.3 вищевказаної Інструкції особа, у відношення якої проводиться службове розслідування, має право брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи, яка його проводить.

Пунктом 6 наведеної Інструкції визначено, що забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Судом апеляційної інстанції правильно звернено увагу на відсутність в матеріалах справи пояснень ОСОБА_2, а також відсутність акта про відмову останнього в наданні письмового пояснення з приводу наведених обставин, які були предметом службового розслідування за яким прийнято оскаржувані накази.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.07.2014р. по справі №299/1834/14-а, що набрала законної сили, скасовано, як незаконну постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №125652 від 21.05.2014р., якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Апеляційним судом обґрунтовано спростовано доводи відповідача у справі про невиконання позивачем вказівок старших начальників, оскільки діючим "Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України" не передбачено право старших начальників органів внутрішніх справ давати накази на підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема ст. 4 "Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України" передбачає, що у разі одержання наказу, який суперечить закону, підлеглий не повинен його виконувати.

Апеляційним судом також правильно вказано на те, що наказом від 07.05.2014р. №570 призначене службове розслідування стосувалося факту перешкоджання працівникам УДАІ УМВС в оформленні адміністративного протоколу за фактом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, однак відповідно до оскаржуваного наказу в.о. начальника УМВС в Закарпатській області від 26.05.2014 року № 663 порушення трудової дисципліни позивачем виразилось і в тому, що 03.05.2014р. він запізнився на інструктаж перед заступанням на службу, після чого взагалі відмовився нести службу по охороні громадського порядку у м. Берегово у нічний час. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про те, що позивача ознайомлено з графіком чергувань та наказом начальника Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області №182 від 30.04.2014 року "Про переведення органів і підрозділів внутрішніх справ і внутрішніх військ Закарпатської області на посилений варіант оперативно-службової діяльності".

Відповідно до абз. 10 п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013р. ''Про судове рішення у адміністративній справі'' задовольняючи позовні вимоги про поновлення на публічній службі, суд повинен визначити протиправним рішення суб'єкта владних повноважень повністю або частково та скасувати акт індивідуальної дії повністю або ту його частину, яка стосується позивача, з моменту прийняття акта та обов'язково вказати дату, з якої особу поновлено на посаді.

Зважаючи на викладене, апеляційним судом зроблено правильний висновок, що службове розслідування проведене з порушенням вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, а наказ начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області №663 від 26.05.2014р. про звільнення капітана міліції, оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Берегівського районного відділу УМВС у Закарпатській області ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ на підставі п. «є» ст.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України (за порушення дисципліни) та наказ начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області №106 о/с від 30.05.2014 року про притягнення капітана міліції ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України є протиправними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області відхилити, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Пасічник С.С.

Швець В.В.