Справа № 813/1202/15
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року № 813/1202/15

зал судових засідань № 13

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Бугара М.Р.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області, в якій з врахуванням заяви про уточнення (зміну) позовних вимог від 14.04.2015 р. просить визнати протиправним і скасувати Рішення про опис майна у податкову заставу №13565 від 03.11.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення відповідача про опис майна у податкову заставу є протиправним, оскільки було прийняте на підставі узгодженого грошового зобов'язання на суму 49110,00 грн., визначеного податковим повідомленням-рішенням від 10.12.2009 року №/0. Однак, продовжує позивач, податковий борг в сумі 49110,00 грн. повинен був бути стягнутий в строк, не пізніше 20.12.2012 р. як це передбачено вимогою пп. 15.2.1 п.15.2 ст.15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181-ІІІ від 21.12.2000 р. Більше того, зазначив, що податковий борг в сумі 49110,00 грн. не є узгодженим, оскільки триває процедура апеляційного оскарження постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 року у справі №2а-8518/12/1370 за позовом ДПІ у Сихівському районі м. Львова Львівської області ДПС до ФОП ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в сумі 49110,00 грн.

Відповідач подав заперечення на позов від 06.04.2015 р. Зазначив, що оскільки станом на 19.12.2014 року адміністративна справа №2а-8518/12/1370 за позовом ДПІ у Сихівському районі м. Львова Львівської області ДПС до ФОП ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в сумі 49110,00 грн. перебуває на розгляді у Львівському апеляційному адміністративному суді, сума боргу в карті облікових рахунків за терміном давності списанню не підлягає. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та у письмових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у запереченні на адміністративний позов.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.11.2009 року ДПІ у Сихівському районі м.Львова було проведено документальну планову перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_3 за період 03.08.2007 р. по 30.06.2009 р., за результатами якої складено акт від 30.11.2009 р. №3200/17-2/НОМЕР_1.

На підставі акту винесено податкове повідомлення-рішення від 10.12.2009 року №/0 про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 49110,00 грн.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-III (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон 2181-III) податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону 2181-III, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Вказане податкове повідомлення-рішення позивач отримала 10.12.2009 р. Таким чином, згідно із вимогами Закону 2181-III податковий борг позивача за податковим повідомленням-рішенням виник на 11 день після отримання позивачем цього рішення, а саме: 20.12.2009 р.

Відповідно до підпункту 15.2.1 пункту 15.2 ст.15 Закону 2181-III, у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

Аналогічна норма міститься у п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України.

Враховуючи те, що днем отримання позивачем податкового повідомлення-рішення є 20.12.2009 р., таким чином, граничним строком стягнення податкового боргу відповідно до вимог підпункту 15.2.1 пункту 15.2 ст.15 Закону 2181-III є строк не пізніше 20.12.2012 р.

ДПІ у Галицькому районі м. Львова Львівської області ДПС були вжиті всі заходи щодо стягнення податкового боргу, зокрема, подано позовну заяву про стягнення з ФОП ОСОБА_3 податкового боргу в сумі 49110,00 грн.

Так, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 року у справі №2а-8518/12/1370 за позовом ДПІ у Сихівському районі м. Львова Львівської області ДПС до ФОП ОСОБА_3 податкового боргу в сумі 49110,00 грн. позов задоволено.

Позивач не погоджуючись з вказаним рішенням оскаржила його в апеляційному порядку. Станом на день розгляду справи, постанова Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 року у справі №2а-8518/12/1370 не набрала законної сили.

Разом з тим, 03.11.2014 р. ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області винесла рішення про опис майна позивача у податкову заставу №13565.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, зокрема стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

При цьому згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги.

Водночас відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України встановлено особливий порядок стягнення податкового боргу платників податків - фізичних осіб у порівнянні з порядком погашення податкового боргу юридичних осіб.

З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.

Особливості процедури стягнення податкового боргу з платника податків - фізичної особи полягають у наступному.

За змістом пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом. Тому вирішення справ за позовом податкового органу про стягнення податкового боргу з платника податків - фізичної особи повинно здійснюватися за загальними правилами позовного провадження. Звернутися з поданням у порядку статті 183 3 Кодексу адміністративного судочинства України в розглядуваному випадку податковий орган не має права.

По-друге, у порядку позовного провадження розглядаються вимоги про стягнення податкового боргу в цілому. При цьому окремі процедури стягнення коштів за податковим боргом та продажу майна, що перебуває в податковій заставі, не застосовуються.

По-третє, виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків здійснюється не податковими органами, а державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Щодо твердження відповідача про те, що право податкової застави виникає у разі несплати боржником у строки, встановлені пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України суми грошового зобов'язання, а відтак рішення про опис майна у податкову заставу від 03.11.2014 р. є правомірним, суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 89.1.2. п.89.1 ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. Відповідно до п.89.3 ст.89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Проте, таке право податкової застави було реалізовано податковим органом лише 03.11.2014 року, шляхом прийняття рішення про опис майна позивача у податкову заставу.

Таким чином, податковий орган пропустив строк 1095 днів, в межах якого повинен був бути стягнутий податковий борг в сумі 49110,00 грн. шляхом оформлення податкової застави та погашення податкового боргу за рахунок такого майна.

Водночас, податковим органом вжито заходів стягнення податкового боргу шляхом подання позову, що було здійснено в межах передбачених Податковим кодексом України строків. Таке рішення суду повинно виконуватись державною виконавчою службою.

Таким чином, рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про опис майна у податкову заставу №13565 від 03.11.2014 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи, що на підставі рішення про опис майна у податкову заставу від 03.11.2014 р. відповідачем складено акт опису майна від 03.11.2014 р. № 141, а відповідно до п.3.1 Порядку № 1043, орган державної податкової служби зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі у п'ятиденний строк з дня складення акта опису майна, суд вважає, що задоволення позовних вимог лише в частині визнання протиправними та скасування рішення про опис майна у податкову заставу не захистять в повній мірі права та інтереси позивача, у зв'язку із чим, керуючись ст. 11 КАС України, суд виходить за рамки позовних вимог позивача.

Так, положення п.93.1 ст.93 Податкового кодексу України містять вичерпний перелік обставин, з настанням яких податкова застава припиняється. Набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення податкового органу про опис майна у податкову заставу не є документом, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України, а тому не може бути самостійною підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів відповідно ст. 93 Податкового кодексу України.

За таких обставин суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача звільнити майно ФОП ОСОБА_3 з-під податкової застави згідно з Актом опису від 03.11.2014 р. № 141 та виключити його з державного реєстру застав рухомого або нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З урахуванням того, що відповідач правомірність оскаржуваного Рішення належним чином не довів, позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 182 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст., 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати Рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про опис майна у податкову заставу №13565 від 03.11.2014 року.

3.Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Сихівському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області звільнити майно фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з під податкової застави згідно акту опису від 03.11.2014 року № 141 та виключити його з державного реєстру застав рухомого або нерухомого майна.

4.Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 182 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 21.05.2015 року.

Cуддя Братичак У.В.