Справа № 460/1713/14-а
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року № 460/1713/14-а

зал судових засідань №8

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.

секретар судового засідання Бугара М.Р.,

за участю:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Сагайдака Д.М.,

третьої особи ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області, Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області, Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5 у якій позивачі просять суд:

- визнати неправомірними дії Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області та Яворівського районного відділу Головного управління міграційної служби України у Львівській області щодо зняття ОСОБА_1, ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1

- зобов'язати Яворівський районного відділу Головного управління міграційної служби України у Львівській області відновити становище, яке існувало до порушення, зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують на те, що відповідачі протиправно вчинили дії щодо зняття позивачів з реєстрації місця проживання на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 22.12.2011 року. Проте, зазначили, що заяви про зняття з реєстрації місця проживання ні в орган місцевого самоврядування, ні в Яворівський районний відділ Головного управління міграційної служби України у Львівській області не подавали. Вказаними діями відповідачі заподіяли значної шкоди.

Представник ГУ ДМС у Львівській області подав заперечення на позов від 22.04.2015 року, яке обґрунтовує тим, що власником будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 ОСОБА_5. на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, знято з реєстрації місця проживання позивачів, за його заявою у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивачі та представник позивачів в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі.

Представник Вороцівської сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення, клопотань про розгляд справи без його участі до суду не подав.

Представник міграційної служби в судовому засіданні проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у запереченні на позов.

Третя особа та представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечили та зазначили, що зняття позивачів з реєстрації місця проживання відбулось у передбачений законом спосіб.

Заслухавши думку представників сторін, покази свідків, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_5 є власником будинку що знаходиться по АДРЕСА_2 що підтверджується договором дарування ВВО №946636 від 29.12.2004 року.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 22.11.2011 року у цивільній справі №2-94/2011 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2 визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема будинком АДРЕСА_2

Вказане рішення набрало законної сили 14.11.2012 року.

27.12.2012 року Яворівським районним судом у справі виданий виконавчий лист №2/94.

Відповідно до ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Встановлено, що 04.01.2013 року ОСОБА_5 на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 22.11.2011 року у цивільній справі №2-94/2011 подав заяву до Яворівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області для зняття з реєстрації ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були зняті з реєстрації місця проживання за адресою: будинок АДРЕСА_2

Проте, позивачі вважають такі дії підрозділу міграційної служби щодо зняття з реєстрації місця проживання протиправними, вчиненими без їх згоди, з порушенням вимог чинного законодавства.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів", затвердженим наказом МВС України від 22.11.2012 №1077.

Згідно з ст.ст. 1, 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-IV, дія цього Закону поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, відповідно до їх прав та свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 7 Закону №1382-IV передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання.

Відповідно до п.3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів", затвердженим наказом МВС України від 22.11.2012 №1077 (далі - Порядок №1077) зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Суд зауважує, що статтею 204 ЦК України, закріплено презумпцію правомірності правочину, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З наведеного випливає, що правочин (договір) є правомірним, а отже й дійсним. Неправомірність (недійсність) правочину повинна бути прямо передбачена законом або встановлена рішенням суду, що набрало законної сили.

Зазначений договір дарування ВВО №946636 від 29.12.2004 року, що засвідчує перехід права власності на будинок АДРЕСА_2 до третьої особи - ОСОБА_5, на час розгляду справи судом не є недійсним. Докази протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод.

Стаття 7 Закону № 1382 та абзац 9 п. 3.1 Порядку № 1077 передбачають таку підставу зняття з реєстрації місця проживання особи, як з підстави судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно ОСОБА_5, як власник та добросовісний набувач житлового будинку, звернувся до Яворівського районного відділу ГУ ДМС у Львівській області з заявою про зняття позивачів з реєстрації з місця проживання у будинку АДРЕСА_2

Таким чином, з огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем у відповідності до умов абзацу 9 п. 3.1 Порядку та ст. 7 Закону № 1382 було проведено зняття з реєстрації місця проживання позивачів за заявою власника житла (будинку) на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Підстав для не зняття міграційною службою позивачів з реєстрації місця проживання у вказаному будинку, судом не встановлено.

Твердження позивачів про те, що вони не проживали в будинку АДРЕСА_2 та відповідно не були зареєстровані за даною адресою не відповідають дійсності та не підтверджені доказами. Зокрема, свідок у справі ОСОБА_9 (працівник Вороцівської сільської ради) та голова Вороцівської сільської ради Перун Ірина Михайлівна в судовому засіданні підтвердили те, що будинок АДРЕСА_2 є одним і тим самим будинком, в якому і були зареєстровані позивачі. Доказів протилежного суду не подано. Окрім того, судом встановлено та не заперечується позивачами, що ними не було здійснено перереєстрації місця проживання у зв'язку з наданням хутору Солуки, що належав до с. Карачинів, статусу села.

Відтак, позовні вимоги про визнання протиправними дій Яворівського районного відділу Головного управління державної міграційної служби у Львівській області по зняттю позивачів з реєстрації у будинку №16 по вул. І.Франка, в с. Солуки Яворівського району Львівської області та зобов'язання зареєструвати місце проживання позивачів в с. Карачинів задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати зі сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст., 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 25.05.2015 року.

Cуддя Братичак У.В.