Справа № 826/1701/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1701/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

19 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Глазер-Юн» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві про визнання дій протиправними,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 квітня 2015 року адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Глазер-Юн» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві про визнання дій протиправними задоволено частково, визнано протиправними дії ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м.Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів №180520131 від 18 травня 2013 року, укладеного між ПрАТ «Глазер-Юн» та ДПІ у Святошинському районі м.Києва ДПС; визнано протиправною відмову ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м.Києві у прийнятті та реєстрації податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року із додатками; вважати прийнятою та зареєстрованою податкову декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року із додатками 19 січня 2015 року о 11:45:23. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відмова у прийнятті податкової звітності є правомірною, оскільки причиною такої відмови була відсутність у платника податків укладеного договору про визнання електронних документів. Крім того, податковий орган наділений повноваженнями щодо одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів в разі зміни платником податків місця реєстрації.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що між ПрАТ «Глазер-Юн» та ДПІ у Святошинському районі у м.Києві ДПС укладено договір про визнання електронних документів №180520131 від 18 травня 2013 року, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу. Договір надає платнику податків можливість, а не зобов'язує його подавати до органу ДПС податкові документи у електронному вигляді, якщо інше не передбачено законом (п.2).

Відповідно до листа ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві від 15 січня 2015 року №160/10/26-57-10-11, останньою повідомлено позивача про розірвання договору від 18 травня 2013 року №180520131 в односторонньому порядку, оскільки відповідно до довідки про встановлення місцезнаходження від 15 січня 2015 року №4639 місцезнаходження ПрАТ «Глазер-Юн» за податковою адресою не встановлено. Даний лист 16 січня 2015 року надіслано на адресу товариства. .

19 січня 2015 року ПрАТ «Глазер-Юн» засобами електронного зв'язку було направлено контролюючому органу податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року та отримано квитанцію №1 про відмову у прийнятті податкової декларації у зв'язку з виявленими помилками, а саме: «для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, можливо відсутній договір з ДФСУ».

08 лютого 2015 року позивачем засобами електронного зв'язку було направлено контролюючому органу податкову декларацію з податку на прибуток та форму 1ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку» та отримано квитанцію №1 про відмову у прийнятті у зв'язку з виявленими помилками, а саме: «для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, можливо відсутній договір з ДФСУ».

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, дійшов висновку щодо обґрунтованості частини позовних вимог ПрАТ «Глазер-Юн» та протиправності дій податкового органу в цій частині.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

В силу ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Одностороння відмова від договору у повному обсязі або частково, дозволяється у разі, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом та зазначено, що лише у відповідності до даних умов договір відповідно є розірваним або зміненим.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно п.4 розділу 6 договору про визнання електронних документів №180520131 від 18 травня 2013 року орган державної податкової служби має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Згідно листа ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві від 15 січня 2015 року №160/10/26-57-10-11 «Про розірвання договору», відповідач послався на другу умову п.4 розділу 6 договору про визнання електронних документів - у разі зміни платником податків місця реєстрації, оскільки згідно довідки від 15 січня 2015 року №4639 місцезнаходження ПрАТ «Глазер-Юн» за адресою: м.Київ, вул.Генерала Наумова, 33, оф.2, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Позивачем надано докази, що ПрАТ «Глазер-Юн» знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Генерала Наумова, 33, оф.2, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Враховуючи, що державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців не вносилися зміни щодо місцезнаходження позивача або запис про відсутність ПрАТ «Глазер-Юн» за місцезнаходженням, тому розірвання договору про визнання електронних документів №180520131 від 18 травня 2013 року податковим органом в односторонньому порядку з посиланням на ст.651 ЦК України є протиправним. Крім того, відсутнє рішення суду про зміну або розірвання договору через істотні порушення позивачем умов договору.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що новий посилений сертифікат ключа позивач не мав обов'язку подавати, а його місце реєстрації не змінювалось, тому відсутні будь-які підстави для розірвання договору в односторонньому порядку, які передбачені договором чи ЦК України, а відтак, у ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві відсутні мотиви для розірвання договору з позивачем в односторонньому порядку з підстав, передбачених умовами договору, а умов, передбачених законом для відповідного розірвання договору, відповідачем не дотримано, тому позовна вимога про визнання протиправними дій ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м.Києві з розірвання в односторонньому порядку договору між ПрАТ «Глазер-Юн» та відповідачем №180520131 від 18 травня 2013 року про визнання електронних документів є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У разі волевиявлення суб'єкта господарювання та дотримання вимог, передбачених Податковим кодексом України, Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року №233 «Про подання електронної податкової звітності», договір про визнання електронних документів може бути укладено повторно.

Згідно п.5 розділу 3 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року №233 «Про подання електронної податкової звітності», платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору.

У відповідності до п.6 розділу 3 даної Інструкції, орган ДПС, де зареєстрований платник податків, на його запит: видає два примірники договору; записує на електронний носій платника податків безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; приймає від платника податків підписані та скріплені печаткою (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки) два примірники договору та електронний носій з посиленими сертифікатами відкритих ключів; звіряє реквізити, вказані у договорі, з реєстраційними даними платника податків в органах ДПС. У разі невідповідності реквізитів повертає платнику податків його електронний носій та надані примірники договору; після підписання договору вносить відповідний запис до журналу обліку договорів про визнання електронних документів з платниками податків та видає платнику податків один примірник договору.

Згідно Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, повноваження щодо підписання договору визнання електронних документів є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією органів Державної податкової служби, а в даному випадку - ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві, яка після звіряння реквізитів, вказаних у договорі, з реєстраційними даними платника податків в органах ДПС або підписує договір, або повертає платнику податків у разі невідповідності реквізитів.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що укладення договору про електронний документообіг із платниками податків чи відмова від його укладення є дискреційними повноваженням податкового органу, доказів того, що відповідачем не буде поновлено самостійно договір про визнання електронних документів №180520131 від 18 травня 2013 року або не буде укладено з позивачем новий договір, враховуючи рішення суду в даній справі, не надано, тому позовна вимога щодо визнання чинним договору про визнання електронних документів №180520131 від 18 травня 2013 року не підлягає задоволенню. Крім того, встановлена в даному провадженні протиправність дій контролюючого органу щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів №180520131 від 18 травня 2013 року є достатніми способом захисту прав позивача та свідчить про чинність спірного договору, однак враховуючи, що позивачем не наведено доказів звернення до відповідача із вимогою про відновлення дії договору №180520131 від 18 травня 2013 року та отримання відмови, позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

У п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: особисто платником податків або уповноваженою на це особою; надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (п.49.3 ст.49 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.49.8 ст.49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п.п.48.3 та 48.4 ст.48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно п.48.1 ст.48 Податкового кодексу України форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Як зазначено в п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна містити обов'язкові реквізити, а саме: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку-фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Підпунктом 49.11.1 п.49.11 ст.49 Податкового кодексу України передбачено, що у разі отримання податкової декларації, надісланої платником податків до контролюючого органу поштою або засобами електронного зв'язку, заповненої з порушенням вимог п.п.48.3 та 48.4 ст.48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати цьому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм п.п.48.3 і 48.4 ст.48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації (п.49.15 ст.49 Податкового кодексу України).

У відповідності до п.48.7 ст.48 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених п.46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно п.п.7.3-7.6 розділу ІІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року №233 «Про подання електронної податкової звітності», після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту). Перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним. Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «Глазер-Юн» направило засобами електронного зв'язку податкову звітність, згідно укладеного з ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м.Києві договору про визнання електронних документів №180520131 від 18 травня 2013 року, а саме: 19 січня 2015 року податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року; 08 лютого 2015 року податкову декларацію з податку на прибуток та форму 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходи, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку».

Листом ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві від 15 січня 2015 року №160/10/26-57-10-11 повідомлено позивача про розірвання договору №180520131 від 18 травня 2013 року в односторонньому порядку.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів вручення позивачу вказаного листа, надана ксерокопія квитанції УДППЗ «Укрпошта» від 02 лютого 2015 року не свідчить про направлення позивачу копії вказаного листа, оскільки із квитанції неможливо встановити адресу, на яку направлено лист. Також лист направлений простою кореспонденцією без повідомлення про вручення поштового відправлення.

19 січня 2015 року, у зв'язку з неприйняттям реєстру виданих та отриманих податкових накладних, податкової декларації з ПДВ та податкових накладних в електронному вигляді, ПрАТ «Глазер-Юн» направило на адресу податкового органу податкову звітність за грудень 2014 року у паперовому вигляді поштою.

Листом ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві від 26 січня 2015 року №1030/10/26-57-18-02-10 позивачу відмовлено у прийнятті податкової звітності за грудень 2014 року у зв'язку з порушенням, а саме: звітність з ПДВ подається засобами телекомунікаційного зв'язку. Також, позивачу запропоновано подати податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року засобами телекомунікаційного зв'язку.

З вищевказаного вбачається, що у прийнятті поданої в електронному вигляді податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2014 року податковим органом відмовлено, як і відмовлено у прийнятті податкової звітності у паперовому вигляді. При цьому, будь-яких посилань на допущення помилок у заповненні податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2014 року контролюючим органом не наведено.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірність відмови, якою не визнано подану податкову декларацію за грудень 2014 року, оскільки у відповідності до п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України позивачем у поданих податкових деклараціях зазначені обов'язкові реквізити, серед яких і місцезнаходження позивача, які є достовірними в силу ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», а тому відмова відповідача є протиправною.

Враховуючи встановлення протиправності відмови у прийнятті та реєстрації податкової декларації, позовна заява в цій частині підлягає задоволенню шляхом визнання протиправною відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року із додатками та вважати прийнятою та зареєстрованою податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року із додатками 19 січня 2015 року о 11:45:23.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 22 травня 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.