Справа № 196/1070/14-а (2-а/196/42/2014)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2015 рокусправа № 196/1070/14-а (2-а/196/42/2014)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питань підтвердження стажу робот на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах №30 від 05.09.2013 року в частині не підтвердження всіх періодів роботи позивача трактористом в колгоспі "Більшовик" Царичанського району з липня 1975 року по 25 березня 2000 року; визнати незаконним та скасувати рішення комісії управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсій № 33 від 25.09.2013 року про відмову призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; визнати за позивачем право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 13 липня 2013 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення позивачем пенсійного віку, що передбачено ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року позовні вимоги задоволено повністю.

Скасовано рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питань підтвердження стажу робот на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах № 30 від 05.09.2013 року стосовно ОСОБА_1.

Скасовано рішення комісії управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області з розгляду питань, пов'язаних з призначенням(перерахунком) пенсій № 33 від 25.09.2013 року, яким ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 13 липня 2013 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення позивачем пенсійного віку, що передбачено ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати постанову Царичанського районного суду від 17 вересня 2014 року та прийняти рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач та його представник в судовому засіданні вважали, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутністю останніх.

Заслухавши позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційних скарг та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останніх, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до УПФУ в Царичанському районі із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах та до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердження йому періодів роботи трактористом, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки працював трактористом з липня 1975 року по 25.03.2000 року в колгоспі та КСП "Більшовик" Царичанського району Дніпропетровської області. Крім цього, з 25.03.2000 року по 31.12.2000 року він працював трактористом в ТОВ "Мрія", з 21.01.2001 року по 02.01.2003 року в ТОВ "Мета" та з 02.01.2003 року по 17.07.2005 року в ТОВ АФ "Прогрес Плюс". Викладені обставини підтверджуються трудовою книжкою позивача (а.с.10-16), архівними довідками про стаж роботи та заробітну плату №№1133-1146 від 03.07.2013 року з книг обліку праці та нарахування заробітної плати (а.с.17-30).

За результатом розгляду поданої заяви та доданих до неї документів, Комісія при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 05 вересня 2013 року прийняла рішення № 30 про зарахування позивачу до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. „в" ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" лише періоди роботи трактористом: за січень 1978 р., січень 1979 р.. грудень 1981 р., січень 1982 р.. січень 1983 р., січень 1984 р., січень 1985 р., січень 1986 р., квітень, липень, вересень 1987 р., січень 1990 р., січень 1998 р., тобто всього 1 рік 1 місяць 20 днів.

За інші періоди роботи трактористом стаж не був підтверджений з тих підстав, що в книгах обліку праці та нарахування заробітної плати, на підставі яких були видані архівні довідки за інші місяці роботи, відсутні записи назви посади в графі "Ким працював", а в трудовій книжці відсутні відомості про його безпосередню зайнятість на тракторі у виробництві сільгосппродукції.

Посилаючись на дане рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області комісія з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсій УПФУ в Царичанському районі визначила його загальний страховий стаж з урахуванням кількості відпрацьованих вихододнів 34 роки 00 місяців 20 днів, з них лише 1 рік 1 місяць 00 днів на посаді тракториста-машиніста і своїм рішенням № 33 від 25.09.2013 року відмовила йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність спеціального стажу роботи трактористом-машиністом не менше 20 років, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.31-32).

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду, виходить з того, що рішення комісії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області ґрунтується лише на архівних довідках, виданих на підставі книг обліку праці та нарахування заробітної плати колгоспників за 1975-2000 роки, в яких назва професії зазначалась лише з початку року в січні місяці, щомісячно не дублювалась, тому що жодним законодавчим актом не передбачено щомісячне дублювання в книгах обліку праці та нарахування заробітної плати назви займаної посади, яка не змінювалась.

Відсутність в трудовій книжці позивача подальших записів словами у графі „професія", достовірно підтверджує перший (попередній) запис, який щомісячно на протязі року не змінювався. В книгах обліку праці та нарахування заробітної плати інші професії окрім тракториста за цей період зазначені не були, а також не були зазначені інші професії і в його трудовій книжці.

Стосовно відсутності в трудовій книжці позивача відомостей про безпосередню зайнятість у виробництві сільгосппродукції, то внесення таких даних до трудової книжки жодним законодавчим актом не передбачено і відсутність таких даних не може бути підставою для не зарахування всіх періодів роботи трактористом в колгоспі "Більшовик" Царичанського району до спеціального трудового стажу та відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, тим більше, що колгосп "Більшовик" виключно займався лише виробництвом сільськогосподарської продукції.

Попри все законодавчими актами взагалі не передбачено внесення таких даних до трудової книжки, а також не передбачено внесення таких даних до книг обліку праці та нарахування заробітної плати, а первинні документи про безпосередню зайнятість трактористів-машиністів у виробництві сільськогосподарської продукції архівному зберіганню не підлягають.

Відповідно до п. "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п.16 прикінцевих положень Закону України "Про обов'язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію на пільгових умовах мають трактористи-машиністи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах та інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і загального стажу роботи не менше 25 років, з них не менше як 20 років на зазначеній роботі. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах, інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт у рослинництві та тваринництві.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно трудової книжки колгоспника позивач працював трактористом з липня 1975 року по 25.03.2000 року в колгоспі та КСП "Більшовик" Царичанського району Дніпропетровської області. Крім цього, з 25.03.2000 року по 31.12.2000 року він працював трактористом в ТОВ "Мрія", з 21.01.2001 року по 02.01.2003 року в ТОВ "Мета" та з 02.01.2003 року по 17.07.2005 року в ТОВ АФ "Прогрес Плюс" (а.с.10-16).

Пунктом 5 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспів 14 березня 1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310, які набрали чинності з 1 січня 1977 року, передбачено, що до трудової книжки колгоспника заносяться відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи. Внесення інших відомостей вказаним нормативним актом не передбачено, а отже щорічне дублювання займаної посади (виконуваної роботи) члена колгоспу, теж не передбачено.

Таким чином, дійсно до трудової книжки в обов'язковому порядку повинні бути внесені відомості про переведення колгоспника на іншу роботу з посиланням на відповідне рішення правління колгоспу. Якщо такого рішення правління колгоспу не було, то колгоспник на іншу роботу не переводився. В даному випадку відсутні будь-які відомості про те, що позивач рішенням правління колгоспу переводився на інші посади або виконував іншу роботу за вказаний період окрім тракториста-машиніста, оскільки у позивача є трудова книжка і маються в ній всі відповідні (передбачені чинним законодавством) записи (про призначення на роботу, звільнення з роботи). Тому, в комісії не було жодних правових підстав для не зарахування всіх періодів роботи на посаді тракториста, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, тобто комісія прийняла рішення, виходячи виключно із власних припущень.

Пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і не можливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п.17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показів не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації ( в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Свідки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в суді першої інстанції пояснили, що працювали трактористами разом з ОСОБА_1 з 1975 року, що підтверджується їх трудовими книжками. Позивач працював трактористом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного сезону сільськогосподарських робіт.

Відносно пропуску позивачем строку на звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС України, як на те посилається УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області, то колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів направлення та отримання позивачем рішення щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах. До того ж враховуючи, що позивач звертався щодо незаконності дій з призначення пенсії управлінням Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (а.с. 34) і останнім надано відповідь датовану 12.06.2014 року № 7977-14, при тому, що матеріали справи також не містять доказів направлення та отримання позивачем останньої, беручи до уваги, що до суду позивач звернувся з позовом 30.07.2014 року, колегія суддів приходить до висновку, що останнім строк звернення до суду визначений приписами ст. 99 КАС України - не пропущено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай