Справа № 826/2228/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 травня 2015 року № 826/2228/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доСлужби безпеки України
прозобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Служби безпеки України у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить визнати протиправною відмову Служби безпеки України у наданні інформації щодо дати порушення оперативно-розшукової справи № 6183, викладеної у листі за підписом заступника начальника Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України О.Зубкова від 03.02.2015 №14/Б-107/14-1024 нт; зобов'язати Службу безпеки України надати інформацію, запитувану в адвокатському запиті № 1-С-К/15 від 28.01.2015, щодо дати порушення оперативно-розшукової справи № 6183.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним, як адвокатом, було направлено на ім'я голови Служби безпеки України адвокатський запит №1-С-К/15 від 28.01.2015 з проханням повідомити дату порушення оперативно-розшукової справи №6183; надати копію постанови про порушення оперативно-розшукової справи №6183; повідомити чи зверталася в рамках оперативно-розшукової справи №6183 до Служби безпеки України ОСОБА_3, і якщо так, повідомити дату зазначеного звернення та надати копію відповідної заяви або протоколу прийняття усної заяви. Листом від 03.02.2015 №14/Б-107/14-1024 нт Головне управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України повідомило позивачу, що вказана у запиті оперативно-розшукова справа заведена з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», а отримані в ході проведення оперативно-розшукових заходів матеріали передано до прокуратури міста Києва в установленому кримінальним процесуальним законодавством порядку для використання у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000542. Вважаючи, що Служба безпеки України невмотивовано й бездоказово відмовила у наданні запитуваних у зазначеному адвокатському запиті відомостей, звернувся із вказаним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначивши, що відповідно до ч. 13 ст. 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» не підлягають передачі і розголошенню результати оперативно-розшукової діяльності, які відповідно до законодавства України становлять державну таємницю, а також відомості, що стосуються особистого життя, честі, гідності людини. За передачу і розголошення цих відомостей працівники оперативних підрозділів, а також особи, яким ці відомості були довірені при здійсненні оперативно-розшукової діяльності чи стали відомі по службі або роботі, підлягають відповідальності згідно з чинним законодавством.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, судом ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи убачається, що адвокатом ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження № 0000542 від 05.06.2013 здійснюється захист прав обвинуваченого ОСОБА_4. Вказане кримінальне провадження порушено прокуратурою м. Києва за матеріалами Головного управління по боротьбі з корупцією й організованою злочинністю Служби безпеки України (далі - ГУБКОЗ СБ України).

Як зазначив позивач, вказані матеріали ГУБКОЗ СБ України документувалися в рамках оперативно-розшукової справи №6183, яка була закрита 16.07.2013.

28.01.2015 ОСОБА_1 направлено на ім'я голови Служби безпеки України адвокатський запит №1-С-К/15 від 28.01.2015, у якому просив:

- повідомити дату порушення згадуваної в тексті запиту оперативно-розшукової справи №6183;

- надати копію постанови про порушення оперативно-розшукової справи №6183;

- повідомити чи зверталася в рамках оперативно-розшукової справи №6183 до Служби безпеки України ОСОБА_3, і, якщо так, повідомити дату зазначеного звернення та надати копію відповідної заяви або протоколу прийняття усної заяви.

У відповідь на вказаний адвокатський запит надіслано лист за підписом заступника начальника Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України О.Зубкова від 03.02.2015 №14/Б-107/14-1024 нт, у якому пояснено, що вищезазначена оперативно-розшукова справа заведена з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».

Разом з тим, повідомлено, що нагляд за додержанням законів здійснювався уповноваженим прокурором Генеральної прокуратури України, а отримані в ході проведення оперативно-розшукових заходів матеріали передано до прокуратури міста Києва в установленому кримінальним процесуальним законодавством порядку для використання у ході досудового розслідування у зазначеному вище кримінальному провадженні.

Позивач вважає, що лист за підписом заступника начальника Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України О.Зубкова від 03.02.2015 №14/Б-107/14-1024 нт не містить жодного посилання на положення Конституції та законів України, що регулюють інформаційні відносини. Вказує, що, на його думку, Служба безпеки України невмотивовано й бездоказово відмовила у наданні запитуваних у зазначеному адвокатському запиті відомостей, що і зумовило звернення з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає слідуюче.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до преамбули Закону України «Про доступ до публічної інформації», цей Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 19 вказаного Закону запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Розпорядник інформації, згідно ч. 1 ст. 20 зазначеного вище Закону, має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Служба безпеки України, відповідно до ст. 1 Закону України «Про Службу безпеки України», - державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України.

На Службу безпеки України положеннями ст. 2 вказаного Закону покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

У пункті 8 ст. 25 Закону України «Про Службу безпеки України» закріплено право Служби безпеки України, її органів і співробітників для виконання покладених на них обов'язків проводити гласні і негласні оперативні заходи у порядку, визначеному Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність».

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», завданням оперативно-розшукової діяльності є пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, розвідувально-підривну діяльність спеціальних служб іноземних держав та організацій з метою припинення правопорушень та в інтересах кримінального судочинства, а також отримання інформації в інтересах безпеки громадян, суспільства і держави.

Оперативно-розшукова діяльність - це система гласних і негласних пошукових, розвідувальних та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів (стаття 2).

Пунктом 10 ст. 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» забороняється передавати і розголошувати відомості про заходи безпеки та осіб, взятих під захист, або такі, що можуть зашкодити слідству чи інтересам людини, безпеці України. Забороняється оприлюднювати або надавати зібрані відомості, а також інформацію щодо проведення або непроведення стосовно певної особи оперативно-розшукової діяльності до прийняття рішення за результатами такої діяльності. Питання оприлюднення або надання такої інформації після прийняття рішення регулюється законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз'яснень положень законодавства.

Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 5 цього ж Закону, право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну таємницю», ст.ст. 4.4.1, 4.4.3, 4.4.4 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБУ від 12.08.2005 № 440, зареєстрованого в Мін'юсті 17.08.2005 за № 902/11182, відомості за окремими показниками про зміст, форми, методи, організаційні положення, оперативну тактику здійснення органами СБУ оперативно-розшукової чи контррозвідувальної діяльності, а також відомості про організацію, завдання, результати оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, розголошення яких створює загрозу національним інтересам і безпеці, становлять державну таємницю.

Як повідомив суду представник відповідача, запитувані адвокатом ОСОБА_1 відомості та матеріали оперативно-розшукової справи містять інформацію, що становить державну таємницю і охороняються законом, мають гриф обмеження доступу «Цілком таємно» та «Таємно», у зв'язку з чим не підлягають передачі чи розголошенню.

Суд погоджується із зазначеним, проте позивач звернувся до відповідача з вимогою надати інформацію, запитувану в адвокатському запиті № 1-С-К/15 від 28.01.2015, щодо дати порушення оперативно-розшукової справи № 6183, яка, суд вважає, не відноситься ні до засобів, ні до змісту, ні до планів, ні до організації, фінансування та матеріально-технічного забезпечення, ні до форм, методів і результатів оперативно-розшукової, розвідувальної і контррозвідувальної діяльності.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з ст. 15 Закону України «Про державну таємницю» засекречування матеріальних носіїв інформації здійснюється шляхом надання на підставі Зводу відомостей, що становлять державну таємницю (розгорнутих переліків відомостей, що становлять державну таємницю), відповідному документу, виробу або іншому матеріальному носію інформації грифа секретності посадовою особою, яка готує або створює документ, виріб або інший матеріальний носій інформації. Засекречування документів здійснюється лише в частині відомостей, що становлять державну таємницю. У разі подання запиту на документ, частина якого засекречена, доступ до такого документа забезпечується в частині, що не засекречена.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши зібрані по справі докази та вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у наданні інформації щодо дати порушення оперативно-розшукової справи № 6183, листом за підписом заступника начальника Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України О.Зубкова від 03.02.2015 №14/Б-107/14-1024 нт.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 2, 69, 70, 71, 94 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Служби безпеки України про зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Служби безпеки України у наданні інформації щодо дати порушення оперативно-розшукової справи № 6183, викладеної у листі за підписом заступника начальника Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України О.Зубкова від 03.02.2015 №14/Б-107/14-1024 нт.

Зобов'язати Службу безпеки України надати інформацію, запитувану в адвокатському запиті № 1-С-К/15 від 28.01.2015, щодо дати порушення оперативно-розшукової справи № 6183.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 73,08 грн (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур