Справа № 759/13900/14-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Київ К/800/66561/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Швець В.В. ,

секретаря судового засідання Пінчук І.В.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Кліменко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва з вимогами про визнання неправомірними дій щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання призначити пенсію.

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 07.11.2014р. позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з 15.06.2014р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував досягнення позивачем віку, встановленого законодавством для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, наявність встановленого законом загального стажу роботи, який необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, наявність встановленого законом необхідного стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці для призначення пенсії на пільгових умовах, а тому відмова суб'єкта владних повноважень у призначенні пенсії визнана неправомірною.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014р. апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва задоволено, постанову Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2014р. скасовано, прийнято нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази проведення атестації робочих місць на підприємствах, на яких працювала позивач, з 22.08.1992р. по 06.09.1993р. та з 08.12.1994р. по 01.07.1995р.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 з посиланням на порушення норм матеріального права, допущених судом апеляційної інстанції, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 працювала з 13.02.1985р. по 28.10.1996р. на посадах гальваніка та майстра гальванічного цеху, а саме: в цеху друкованих плат в якості гальваніка (крім зайнятих тільки на підвішуванні та зніманні деталей, а також у автоматичному режимі закритих ванн) на заводі "Радіоприлад ім. С.П. Корольова". На підставі наказу Мінмашпрому України від 17.06.1994р. № 927 на базі заводу "Радіоприлад ім. С.П. Корольова" створено ВАТ "Меридіан ім. С.П. Корольова", яке є правонаступником вказаного заводу. З 08.12.1994р. позивач була переведена на посаду майстра гальванічного цеху ВАТ "Меридіан ім. С.П. Корольова", де працювала по 01.07.1995р., а у зв'язку із створенням структурного підрозділу гальванічного виробництва з липня 1995 року була переведена на аналогічну посаду ДВП "Меридіан-Виробництво" ВАТ "Меридіан ім. С.П. Корольова", на якій працювала до 28.10.1996р., що підтверджується копією трудової книжки.

Позивачу відмовлено Управлінням Пенсійного Фонду України в Святошинському районі м. Києва у призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки позивачем не надано документів, які б підтверджували той факт, що на ВАТ "Меридін" була проведена атестація робочих місць, тому відсутні підстави для зарахування пільгового стажу роботи з 22.08.1992р. по 06.09.1993р. та з 08.12.1994р. по 01.07.1995р.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону України, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Пунктом 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442 встановлено, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання Постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992р. № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації та п.п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до п. 4.3. вказаного Порядку зазначено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 16.09.2014р. (справа № 21-307а14) та від 25.11.2014р. (справа №21-519а14).

Як встановлено судами, чергова атестація робочих місць, на підприємстві де працював позивач, була проведена 27.02.1996р.

За вказаних обставин спірні періоди роботи позивача з 22.08.1992р. по 06.09.1993р. та з 08.12.1994р. по 01.07.1995р. підлягають до зарахування у пільговому обчисленні при призначенні пенсії.

Таким чином, висновок апеляційного суду про те, що відповідач правомірно відмовив позивачу в призначені пільгової пенсії з тих підстав, що відсутні документи, які підтверджували б атестацію робочого місця не відповідає вимогам закону та висновкам Верховного Суду України щодо застосування вищезазначених норм матеріального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до закону і скасоване помилково, суд касаційної інстанції згідно зі ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014р. скасувати, постанову Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2014р. залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановлених статтями 237-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя - доповідач Кочан В.М.

судді Пасічник С.С.

Швець В.В.