Справа № 629/76/15-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 р.Справа № 629/76/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.04.2015р. по справі № 629/76/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області

про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії.

Згідно з ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.01.2015 року позовні вимоги позивача в частині проведення перерахунку та виплати пенсії за період з 01.01.2014 року по 22.06.2014 року були залишені без розгляду.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.04.2015 року позовні вимоги було задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області здійснити перерахунок ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Біла Церква, Київської області, основної пенсії як інваліду ІІ групи в розмірі восьми мінімальних пенсії за віком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 23 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року та виплатити заборгованість, яка виникне в результаті перерахунку, з урахуванням виплачених сум.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на такі обставини.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інвалід 2 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо якого встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується посвідченням Серія НОМЕР_1 від 02 грудня 1998 року і вкладкою до посвідчення НОМЕР_2 від 16 квітня 2010 року, позивачу встановлено 2 групу інвалідності по захворюванню, пов'язаному з виконанням обов'язків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, позивач має статус інваліда 2 групи з 13.08.2012 року безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК Серія 10 ААА № 622813 від 13.08.2012 року, позивач перебуває на обліку в Управлінні ПФУ і отримує пенсію по захворюванню, пов'язаному з аварією на Чорнобильській АЕС та отримує додаткову пенсію як інвалід 2 групи.

22 грудня 2014 року позивач звернувся до УПФУ в Лозівському районі Харківської області із заявою щодо перерахування та виплату йому основної та додаткової пенсії по 2 групі інвалідності в розмірах, визначених статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2014 року.

Листом від 30.12.2014 року за № 121/Ф-6 УПФУ в Лозівському районі Харківської області відмовило позивачу із зазначенням, що підстави для проведення перерахунку пенсії, починаючи з 01.01.2014 року відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутні, розмір пенсії позивачу розрахований згідно вимог чинного законодавства у порядку та розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

Не погодившись з відмовою відповідача щодо перерахунку пенсій позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що дії відповідача є неправомірними та порушують право позивача на перерахунок пенсії.

Колегія суддів частково погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію (ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09.07.2007 року) визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до першої категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України від 05.10.06 р. N 231-У) встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Колегія суддів зазначає, що 14.06.2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік».

Пунктом 7 ч. І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнені пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.11 р. норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнані такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

На підставі викладеного колегія суддів зазначає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011 та 2012, 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання цих вимог постановами КМУ № 745 від 06.07.2011 року та № 1210 від 23.11.2011 року були визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, у період з 23.07.2011 року по 31.12.2013 року розмір основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мав визначатися відповідно до постанов Кабінету Міністрів України.

Натомість, положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено обмежень щодо застосування ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що позивач з 01.01.2014 року має право на отримання основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, колегія суддів також зазначає, що Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року № 1622-VІІ у Прикінцевих положеннях доповнено пунктом 6-7, згідно з яким встановлено, серед іншого, що норми і положення, в тому числі і ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України, виходячи з наявних фінансових бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду та бюджетів інших фондів загальноообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Зазначений Закон набрав чинності з 03 серпня 2014 року.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що в період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року включно позивачу повинні нараховуватись і виплачуватись державні пенсії (основна і додаткова) в порядку та в розмірах відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегією суддів встановлено, що позивач звернувся до суду із зазначеним позовом 12.01.2015 року, а тому його права підлягають захисту з 12.07.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Виходячи із зазначених обставин справи колегія суддів вважає, що судом при ухваленні рішення було порушено приписи ст.ст.99, 100 КАС України, що призвело до частково необґрунтованого задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області задовольнити частково.

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.04.2015р. по справі № 629/76/15-а скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії з 23.06.2014 року по 11.07.2014 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії з 23.06.2014 року по 11.07.2014 року залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.04.2015р. по справі №629/76/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 25.05.2015 р.