Справа № 201/5280/14-а
Суддя: Демидова С. О.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 201/5280/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

при секретарі Пєронкові М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про скасування постанови першого заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Ратич Н.М. № Д-126 від 01.04.2014р. по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (ладі - Інспекція ДАБК) про скасування постанови першого заступника начальника Інспекції ДАБК Ратич Н.М. № Д-126 від 01 квітня 2014р. по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначила, що 19 березня 2014р. посадовими особами Інспекції ДАБК у присутності двох свідків на підставі ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. № 553, наказу Інспекції ДАБК № 03 ОД від 22 січня 2013р., проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_1 на предмет достовірності даних, наведених у декларації про готовність об'єкта - офіс, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, до експлуатації, поданої позивачем до інспекції, за наслідками якої складено акт. Перевіркою встановлено невиконання припису Інспекції ДАБК, чим порушено ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". 13 березня 2014р. Інспекцією складено протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого винесена спірна постанова від 01 квітня 2014р., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн., яку позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що при проведенні перевірки відповідачем порушено п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011р., згідно із яким державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують, збудували об'єкт будівництва, що кореспондується із п. 13 цього ж Порядку, згідно із яким суб'єкт містобудування має бути присутнім під час здійснення контролю, подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, вимагати від посадових осіб інспекції дотримання вимог законодавства. Виключенням у п. 9 Порядку є лише виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування.

Крім того, позивач вказує, що приписом Інспекції ДАБК від 17.12.2013р. було зупинено виконання будівельних робіт на об'єкті, тому позивач на момент перевірки не був присутнім на об'єкті. Заздалегідь про проведення перевірки не повідомлявся.

Крім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2014р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2015р., визнано протиправними дії головного державного інспектора Інспекції ДАБК Ханіса М.Е. при проведенні 19 березня 2014р. позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; скасовано приписи від 17.12.2013р. та від 19.03.2014р., видані ОСОБА_1. Втім, саме на підставі скасованого припису Інспекції ДАБК спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, що вважає не припустимим. Тому, враховуючи викладене, просить позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглядати без її участі.

Представник відповідача також в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заперечення на позов, в яких відзначив, що 19 березня 2014р. відповідно до пп. 3 ч.4 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пп. 3 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України № 553 Інспекцією ДАБК стосовно позивача винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Звертає увагу суду на те, що за результатами перевірки, проведеної 17.12.2013р., 24.12.2013р. позивач постановою по справі про адміністративне правопорушення притягався до відповідальності за виконання будівельних робіт з грубим порушенням державних будівельних норм (виконання будівельних робіт без отримання містобудівних умов і обмежень). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2014р. постанову не скасовано. Вказаним рішенням встановлено, що позивачу для виконання будівельних робіт на спірному об'єкті слід отримати містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки. Припис від 17 грудня 2013р. не скасований та діяв на момент проведення позапланової перевірки 19 березня 2014р.

Посадовими особами Інспекції неодноразово здійснювалась спроба залучити позивача до проведення позапланової перевірки. Однак позивач ухилявся від участі у перевірці, тому посадовими особами було залучено до участі у здійсненні позапланової перевірки двох свідків.

Крім того, позивачу повідомлялося про дату час та місце проведення позапланової перевірки та розгляду справи про адміністративне правопорушення. Однак позивач не прибув та не надав будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи, тому посадовою особою Інспекції правомірно винесено оскаржувану постанову.

З урахуванням вищевикладеного просить суд відмовити в задоволенні позову

Оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав.

12 березня 2014р. позивачем подано до Інспекції ДАБК декларацію про готовність об'єкта до експлуатації - приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 58 - 63/.

19 березня 2014р. посадовими особами Інспекції ДАБК у присутності свідків - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п. 7 пп. 1 абз. 2 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. № 553, на підставі наказу Інспекції ДАБК № 03 ОД від 22.01.2013р. (а.с. 55. 57), проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_1 на предмет достовірності даних, наведених у декларації про готовність об'єкта - офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, до експлуатації, поданої позивачем до інспекції, за наслідками якої складено акт від 19 березня 2014р. /а.с. 13-15/.

Як вбачається з акту, за вказаною адресою знаходиться триповерховий багатоквартирний житловий будинок, до якого прибудована поверхова прибудова із пінобетонних блоків. Потрапити на об'єкт не вдалось, оскільки він зачинений, замовник будівництва або його уповноважена особа не з'явились на проведення перевірки. Встановлено, що будівельні роботи на об'єкті "конструкція нежитлового приміщення під офіс" виконуються на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої 24.09.2013р. за № ДП 36. Відповідно до декларації, об'єкт відноситься до III категорії складності. В декларації відсутня інформація щодо проведення експертизи проекту будівництва та інформація щодо наявності у замовника містобудівних в та обмежень забудови земельної ділянки. Під час перевірки не надано розрахунку категорії складності об'єкта будівництва.

Під час проведення позапланової перевірки встановлено, що замовником добудовано другий поверх прибудови до житлового будинку, але в декларації про початок виконання будівельних робіт на об'єкті не зазначено наявність у замовника містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

В акті містяться підписи посадової особи Інспекції ДАБК - ОСОБА_6 та двох свідків. Відомості про ознайомлення з актом перевірки позивача відсутні.

13 березня 2014р. Інспекцією ДАБК складено протокол про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме: не виконано вимоги припису Інспекції ДАБК від 17 грудня 2013р. про зупинення виконання будівельних робіт на об'єкті, отримати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки та приведення проектної документації у відповідність до вимог чинного законодавства, що є порушенням ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Протокол також містить підписи посадової особи Інспекції ДАБК - ОСОБА_6 та двох свідків. Відомості про ознайомлення з протоколом позивача відсутні.

На підставі даного протоколу винесена спірна постанова від 01 квітня 2014р., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 6 800,00 грн. /а.с. 19, 20/.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", в редакції чинній на момент перевірки, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно із ч. 4 ст. 41 цього Закону посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 4-1) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 5) здійснювати контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів містобудування та архітектури тощо.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011р. Згідно із п. цього Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують збудували об'єкт будівництва.

Пунктом 13 Порядку передбачені права суб'єкт містобудування: вимагати від посадових осіб інспекції дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб інспекції службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; а результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним інспекцією; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки.

Згідно із п. 21 Порядку якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідач не заперечує той факт, що позивач не була присутня при проведенні перевірки. Проте в акті перевірки здійснено запис не про її відсутність, а про те, що вона відмовилась від отримання акта перевірки, тому його направлено поштою. Доказів про повідомлення позивача про проведення перевірки та її запрошення на перевірку відповідач не надав.

Отже, відповідачем порушено порядок проведення перевірки, у зв'язку із чим порушене право позивача бути присутнім під час її проведення, подавати документи, пояснення, довідки, відомості та матеріали з питань, що виникали під час здійснення контролю, що передбачено п.п. 9, 13, 14 вказаного Порядку.

Перевіркою встановлено, що позивачем не виконано вимоги припису Інспекції від 17.12.2013р. про зупинення будівництва, отримання містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки, приведення проектної документації у відповідність до вимог чинного законодавства, що є порушенням ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Суд зазначає, що нормою ч. 4 ст. 41 даного Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначені права посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки, а не обов'язки суб'єкта містобудування. Тому посилатися на порушення даної норми суб'єктом містобудування є неприпустимим.

Частина 1 ст. 188-42 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Суд бере до уваги, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2014р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2015р., визнано протиправними дії головного державного інспектора Дніпропетровського відділу контролю та державного нагляду Інспекції ДАБК Ханіса М.Е. при проведенні 19 березня 2014р. позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; скасовано приписи від 17 грудня 2013р. та від 19 березня 2014р., видані ОСОБА_1.

Згідно із ч. 1. Ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини щодо неправомірності припису Інспекції ДАБК від 17 грудня 2013р., встановлені судовим рішенням в адміністративній справі. Втім, однією з підстав притягнення до відповідальності позивача є порушення саме цього припису Інспекції ДАБК, який з моменту його винесення вважався таким, що суперечить закону.

За таких обставин, суд вважає, що позивача безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП - за невиконання припису Інспекції ДАБК.

Стосовно порядку прийняття спірної постанови, суд також відзначає, що згідно із п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання щодо правильності складання протоколу та інших матеріалів про адміністративне правопорушення. А отже, вимогою щодо правильного розгляду справи органом є: складання протоколу, отримання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пошук інших доказів, допит свідків, аналіз отриманих даних (ст. 252 КУпАП), та за результатом об'єктивного розгляду справи, винесення постанови, якщо насправді мало місце порушення.

Аналізуючи спірну постанову, однозначного визначити, що було скоєно проступок, неможливо, тому що цей документ містить лише інформацію, яка була занесена посадовою особою Інспекції ДАБК.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорт" від 23.12.2005р. № 14 встановлено, що зміст постанови повинно відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оскільки в ході судового розгляду справи судом встановлено безпідставне застосування відповідачем адміністративних штрафних санкцій спірною постановою, дана постанова підлягає скасуванню. Відповідачем без поважних причин не надано докази, які б підтверджували винність позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, тому з огляду на викладене, оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із п. 6 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при скасуванні акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 94 КАС України, з урахуванням того, що відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 05.07.2011р. № 3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,06 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 73,08 грн. Слід відзначити, що решта суми може бути повернута судом за заявою позивача, як помилково сплачена.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про скасування постанови першого заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Ратич Н.М. № Д-126 від 01 квітня 2014р. по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову першого заступника начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Ратич Н.М. № Д-126 від 01 квітня 2014р. про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 6 800,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 73,08 грн.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.О. Демидова