Справа № 676/50/15-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/50/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бондар О.О.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

07 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 15 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року, задоволено частково позов ОСОБА_2, визнано протиправними дії управління управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку пенсії, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням матеріальних допомог на оздоровлення та соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати у відповідності до заробітку, вказаної в довідці ДФІ в Хмельницькій області за №115 від 10.06.2014 року, починаючи з 23 червня 2014 року.

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про роз'яснення постанови Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 15 вересня 2014 року.

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 26 січня 2015 року відмовлено в задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити заяву та роз'яснити рішення суду.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви про роз'яснення судового рішення, вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заява позивача про роз'яснення рішення суду вмотивована тим, що внаслідок незрозумілості цього рішення високою є ймовірність неправильного його виконання відповідачем, що призведе до зменшення розміру пенсії позивача.

Згідно зі ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суть роз'яснення судового рішення полягає в тому, що суд має пояснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілим для зацікавлених осіб, що позбавляє його можливості реалізації або оскарження.

Отже, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, а також (або) для державного виконавця, суд з їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як встановлено судом з матеріалів справи, пенсія ОСОБА_2 призначена з 13.12.2010 року відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу", №3723-XII (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

З 1 жовтня 2011 року вступив у силу Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI, яким внесено зміни до Закону №3723-XII зокрема до статті 37, відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII, внесено зміни до ст.37 Закону № 3723-ХІІ і відповідно до цих змін пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, положення частини третьої ст.37 Закону №3723-XII щодо призначення державним службовцям пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків посадового окладу, втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ, а з моменту вступу в законну силу Закону № 1166-VII втратили чинність положення ст.37 Закону №3723-XII, щодо призначення пенсії державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Крім того, нормами чинного законодавства визначено, що не допускається погіршення положення пенсіонера.

Таким чином, оскільки зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" внесені вже після призначення пенсії позивачу, то застосування їх в новій редакції до нарахування пенсії ОСОБА_2 неприпустиме, оскільки буде допущено звуження змісту та обсягу його конституційних прав.

Зважаючи на те, що позивачу призначено пенсію до прийняття відповідних змін до ст.37 Закону України "Про державну службу", то при її перерахунку застосуванню підлягають положення, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для роз'яснення постанови суду є необґрунтованими, так як без такого роз'яснення високою є ймовірність неправильного виконання рішення суду внаслідок неясності резолютивної частини рішення суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 26 січня 2015 року скасувати.

Прийняти нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 15 вересня 2014 року - задовольнити.

Роз'яснити, що перерахунок пенсії ОСОБА_2 як державного службовця, з врахуванням всіх видів оплати праці, на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, з 23 червня 2014 року потрібно здійснювати в розмірі, встановленому статтею 37 Закону України "Про державну службу", в редакції, яка була чинна на момент призначення пенсії.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 16 квітня 2015 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В.

Совгира Д. І.