Справа № 138/1270/15-а
Суддя: Жикевич Т. Б.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/1270/15-а
Провадження №:2-а/138/37/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року об 11 год. 30 хв. м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючої судді Жикевич Т.Б.,

за участю секретаря Алєксєєвої І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ Сівака Артура Андрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, який мотивовано тим, що 05.05.2015 близько 09:55 керуючи автомобілем, він зробив вимушену зупинку по вул.Ринковій через розлад здоров'я, а саме тому, що йому стало зле та запаморочилось в голові. Інспектор ДАІ не помітив, що позивачу стало зле, і розцінив його дії як порушення правил дорожнього руху, а саме вимоги дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено", склавши протокол про адміністративне правопорушення. Після складання протоколу інспектор відразу ж виніс постанову про адміністративне правопорушення та притягнув позивача до адміністративної відповідальності. Розгляд справи було проведено на місці, без підготовки і надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на протокол та постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, що є порушенням його прав, передбаченних ст..268 КУпАП. При накладенні конкретного розміру штрафу не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, на що вказує ст.33 КУпАП. За таких обставин, його процесуальні права при такому розгляді спави грубо порушено.

Позивач вважає, що постанова серії ПС1 №491709 від 05.05.2015 про адміністративне правопорушення винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому позивач просить визнати протиправними дії відповідача, щодо складання постанови та скасувати її, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові та просив суд позов задовольнити (а.с.12).

Відповідач в судовому засіданні не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.17).

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справи на основі наявних доказів.

Суд встановив, що 05.05.15 відносно ОСОБА_1 інспектором ВДАІ м. Могилів-Подільського Сіваком А.А. винесено постанову про адміністративне правопорушення, серії ПС1 №491709 за ч.1 ст. 122 КУпАП, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. Як на підставу для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач послався на те, що 05.05.2015 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив правила дорожнього руху, а саме вимоги дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено" (а.с.3).

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил зупинки, зокрема вимог дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено".

Разом з тим, в ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ст. 245 КУпАП зазначено, зокрема, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і ст. 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та застосувати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Враховуючи наявність спору щодо правомірності винесення оскаржуваного рішення суд при винесенні рішення керується Кодексом адміністративного судочинства, відповідно до п.1 ч.1 ст. 9 якого, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а статтею 68 Конституції України, як нормативно-правовим актом, який має вищу юридичну силу, визначено що кожен зобов'язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів.

Згідно ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Обов'язковою ознакою складу правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, а саме його суб'єктивної сторони є вина у формі прямого умислу. Разом з тим, враховуючи пояснення позивача, суд прийшов до висновку щодо відсутності прямого умиселу на вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і, зважаючи на те, що правомірність винесення оскаржуваного рішення законодавець покладає саме на суб'єкта владних повноважень, який в даному випадку позов визнав, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними та скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню.

Разом з тим, що стосується вимоги в частині закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, то суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки суд не є, відповідно до закону, органом до компетенції якого належать повноваження щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому відповідно не має повноважень і на закриття провадження у такій справі.

На підставі наведеного та керуючись 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 69, ч.2 ст.71, ст.ст. 72, 86, 158 - 163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора ВДАІ Могилів-Подільського ОДР ВДАІ України у Вінницькій області Сівака Артура Андрійовича та скасувати постанову про адміністративне правопорушення, серії ПС1 №491709 від 05.05.2015 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення, однак підлягає негайному виконанню. Повний текст постанови суду складений 25.05.2015.

Суддя: Жикевич Т.Б.