Справа № 826/4691/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 травня 2015 року № 826/4691/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом до треті особиТовариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1, Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк»
провизнання протиправним арешту та зобов'язання вчинити певні дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (далі по тексту - відповідач), треті особи - ОСОБА_1 та Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» про:

- визнання протиправним арешту на все нерухоме майно на підставі постанови ВП №17526698 від 20.08.2010р. відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, в частині накладення арешту на нерухоме майно: квартира за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язання відповідача звільнити з-під арешту нерухоме майно: квартира за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що накладення арешту на майно, що перебуває у іпотеці обмежує забезпечене іпотекою право позивача на першочергове задоволення вимог за Кредитним договором.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача та представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, заперечень проти позовних вимог до суду не надали.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання, представників сторін, за наявності заяви позивача про розгляд справи без його участі, фіксування судового засідання не відбувалось, у зв'язку з чим, суд розглядає справу в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - «Банк») та ОСОБА_1 (далі - «Боржник») укладено Договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 0 (далі - «Споживчий кредит») у відповідності до якого Боржнику було надано кредит у сумі 78 000,00 доларів США. Сума кредиту дорівнює еквіваленту 378 432,60грн. Кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості 17 вересня 2018 року.

16 вересня 2008 року між Банком та Боржником, для забезпечення виконання зобов'язань по Споживчому кредиту, укладено Іпотечний договір №92365 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С., за реєстровим номером № 3668 (далі - «Іпотечний договір»). У відповідності до умов Іпотечного договору Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Споживчим кредитом наступне нерухоме майно: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило позивачу відповідно до Договору факторингу №1 від 12.12.2011р. свої права вимоги за зобов'язаннями по Споживчому кредиту та Іпотечному договору.

Представник позивача зазначив, що 10.03.2015р. при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно ОСОБА_1, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 16.09.2008р. накладено арешт постановою відповідача №17526698 від 20.08.2010р.

Так, на підставі виконавчого листа №2-1667 виданого 02.12.2009р. Святошинським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Універсал Банк» борг у розмірі 1 183 400,95грн. відповідачем прийнято постанову від 20.08.2010р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №17526698, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення 1 183 400,95грн.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 8 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

У відповідності до статті 7 вищевказаного Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 14 вказаного Закону встановлено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Як вбачається з договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року та Договору відступлення права вимоги від 12 грудня 2011 року, публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" відступило товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах.

В той же час, згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна встановлено, що обтяження накладено на невизначене майно та стосується всього нерухомого майна третьої особи, у межах суми звернення стягнення 1 183 400,95грн.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» має пріоритет над обтяженням щодо нерухомого майна: квартира за адресою: АДРЕСА_1, оскільки публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" відступило позивачу право вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі і за іпотечним договором від 16 вересня 2008 року №92365.

Отже, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України "Про іпотеку", володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

У відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" арешт є елементом стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з частиною 1 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Згідно з частиною 3 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості, згідно яких вартість предмету іпотеки (квартира за адресою: АДРЕСА_1) перевищує розмір заборгованості боржника (ОСОБА_1) перед іпотекодержателем, а тому у відповідача були відсутні підстави для застосування вимог частини 3 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, судом встановлено, що у відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві були відсутні правові підстави для накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка передана позивачу в іпотеку, оскільки вказані дії унеможливлюють реалізацію товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» першочергового права задоволення вимог до боржника за рахунок предмету іпотеки.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 04.02.2014 № К/9991/74324/12 та від 11.09.2013 К/800/1343/13.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

З урахуванням частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 73,08грн. з Державного бюджету України.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» задовольнити повністю.

Визнати протиправною постанову відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 20.08.2010р. №17526698 в частині накладання арешту на нерухоме майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві звільнити з-під арешту нерухоме майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Судові витрати в сумі 73,08грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України , шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко