Справа № 872/1134/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2015 рокусправа № П/811/4108/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року у справі № П/811/4108/14 за Колективного підприємства «Єлізавета» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Колективне підприємство "Єлізавета" звернулось до суду за адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області № від 30 жовтня 2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 24515,00 грн., за основним платежем в розмірі 19612,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 4903,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначало про свою незгоду з висновками, викладеними в Акті перевірки від 14.10.2014 №64/11-23-22-04/22218998 щодо завищення податку на додану вартість на загальну суму 24515,00 грн. Так, податковий орган зазначив, що підприємством до податкового кредиту включено суми податку на додану вартість по відображеним як придбаним товарам, що фактично не підтверджується первинними документами. Також вказав про нереальність здійснення господарських операцій КП «Єлізавета» с його контрагентами. Проте позивач вважає такі висновки необґрунтованими та вказує що надані ним до перевірки первинні документи підтверджують реальність здійснення господарських операцій в повному обсязі.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, Кіровоградська об'єднана державна податкової інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апелянт зазначає, що господарські операції позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Асторг Центр» не мали реального характеру і є нікчемними, так як не підтверджуються належним чином оформленими первинними документами. А відтак, винесене за результатами перевірки податкове повідомлення - рішення прийнято згідно норм чинного законодавства, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Комунального підприємства "Єлізавета" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів і витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на прибуток по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Асторг центр" за період з 01 липня 2014 р. по 31 липня 2014 р. Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 198.2 п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за період, що перевірявся, всього у сумі 19612 грн., в тому числі за липень 2014 року на суму 19612 грн. За результатами перевірки складено Акт від 14 жовтня 2014 року №64/11-23-22-04/22218998 на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення № від 30 жовтня 2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 24515 грн., з якої основного платежу - 19612,00 грн., штрафних фінансових санкцій - 4903,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Частиною 2 ст. 3 вищезазначеного Закону встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Пунктом 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 , первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто, перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Враховуючи положення пункту 2.4 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів вважає, що перевірка висновків податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства має відбуватись шляхом встановлення обставин реальності здійснення господарських операцій через дослідження наявних належних та допустимих доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, між Комунальним підприємством «Єлізавета» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Асторг Центр" 01 липня 2014 року укладено договір поставки №01/07-14, згідно якого останній як продавець зобов'язується передати у власність позивачу - продавця товар, а він, в свою чергу, зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість. (а.с.35-36) Відповідно до рахунку на оплату позивачем було оплачено товар - прожектори у кількості 72 шт. на загальну суму 117672,48 грн. (а.с.38) Податкові накладні, платіжні доручення та видаткові накладні підтверджують реальність здійснення операцій. (а.с 39-42) На підтвердження факту використання придбаного товару у власній господарській діяльності позивачем надано копію договору №75-601/386, за яким такий товар було реалізовано ПАТ «Червона зірка». (43-51)

Відтак, надані позивачем первинні документи, підтверджують реальність здійснення господарських операцій з контрагентами, та відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та підтверджують фактичне здійснення господарської операції між сторонами за умовами договору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не можуть бути підставами для скасування оскарженого судового рішення.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року у справі № П/811/4108/14- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко