Справа № 804/2792/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2015 р. Справа № 804/2792/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
при секретарі Жижиній К.П.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Олещенко Олени Володимирівни за №19159799 від 06.02.2015 року про відмову в державній реєстрації права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1; зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєструвати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2011 року по справі №2-9480/2011.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що всупереч тому, що позивач має всі докази, які засвідчують виникнення у нього права власності на нерухоме майно, уповноваженим органом з реєстрації речових прав на нерухоме майно безпідставно було відмовлено у державній реєстрації права власності на нерухоме майно.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав клопотання, в якому просив суд розглядати справу в письмовому провадженні.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання в якому просив суд розглядати справу в письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши чинне законодавство, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
11.10.2011 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (справа №2-9480/2011) визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно: житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами загальної площею 38,5 кв.м. житловою площею 27,3 кв.м. розташованому у АДРЕСА_1, що складається з літ. А-1, сараю літ. Б та споруд літ. №1-3.
Зазначене судове рішення набрало законної сили 24.10.2011 року.
22.01.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним НОМЕР_2 для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2011 року.
29.01.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Олещенко О.В. було прийнято рішення №18949126 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким було зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у зв'язку з неподанням усіх необхідних документів.
29.01.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Олещенко О.В. був надісланий запит начальнику КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» з вимогою надати додаткові документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень.
04.02.2015 року Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» була надана відповідь на вищезазначений запит, якою повідомило, що в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_1 відсутні відомості щодо наявності арештів, заборон та самочинного будівництва, переобладнання.
06.02.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Олещенко О.В. було прийнято рішення №19159799 про відмову у державній реєстрації права власності.
Вважаючи оскаржуване рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно протиправним та таким, яке підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів.
Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-ІV, Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011року №703.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.
Статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;
4) внесення записів до Державного реєстру прав;
5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;
6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень №703.
Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком (п. 26 Порядку №703).
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.
Відповідно до підпункту 10 пункту 27 Порядку №703 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є,зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Судом встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно позивач надав рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2011 року, що набрало законної сили та яким визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного процесуального кодексу України, за правилами якого розглядалась справа про визнання права власності, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Отже, таке рішення суду, що набрало законної сили відповідно до пп. 10 п. 27 Порядку №703 та статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме.
В даному випадку, відмова аргументована тим, що рішення Жовтневого районного суду від 11.09.2011 року прийняте з порушенням вимог законодавства та не внесене до Єдиного державного реєстру судових рішень.
Згідно частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4-2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.
Таким чином, рішення про відмову у державній реєстрації права власності на об'єкт нерухомості з підстави невнесення рішення суду до ЄДРСР, винесено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки державний реєстратор в свою чергу не має передбачених законодавством повноважень на трактування чи встановлення законності судового рішення, що набрало законної сили і є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідачами не було надано до суду жодних доказів правомірності оскаржуваного рішення, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про скасування рішення Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області № 19159799 від 06.02.2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та щодо зобов'язання відповідача зареєструвати право власності на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Олещенко Олени Володимирівни за №19159799 від 06.02.2015 року про відмову в державній реєстрації права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1
Зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєструвати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2011 року по справі №2-9480/2011.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська