Справа № 809/1339/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2015 р. Справа № 809/1339/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

За участю секретаря Волочій Л.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Любенько Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до відповідача: Відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції

про визнання дій неправомірними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 10.11.2014 року, прийнятої у ВП № 41519119,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до державного виконавця Відділу державної виконавчої служби (далі-ВДВС) Богородчанського районного управління юстиції Любенько Н.Я., про визнання дій неправомірними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 10.11.2014 року, прийнятої у ВП № 41519119.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.01.2014 року державним виконавцем ВДВС Богородчанського районного управління юстиції Любенько Н.Я. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 41519119 щодо примусового виконання рішення Богородчанського районного суду по справі № 338/2342/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 1300 000 грн. та 3441 грн. судових витрат.

Ухвалою Богородчанського районного суду від 03.02.2014 року по справі № 338/2342/13-ц визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3, як боржником у виконавчому провадженні та стягувачем ОСОБА_5 На підставі вказаної ухвали суду 13.02.2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 41519119.

Однак 07.11.2014 року постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.02.2014 року відповідачем скасовано та винесено постанови про поновлення виконавчого провадження від 07.11.2014 року та про стягнення з боржника виконавчого збору від 10.11.2014 року.

Дії відповідача щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 10.11.2014 року позивач вважає протиправними, оскільки ним, як боржником у виконавчому провадженні № 41519119 рішення суду було добровільно виконано, що відповідно до приписів ЗУ «Про виконавче провадження» є обставиною, яка звільняє його від сплати судового збору.

Таким чином позивач просить визнати неправомірними дії відповідача щодо прийняття у ВП № 41519119 постанови про стягнення виконавчого збору від 10.11.2014 року, та скасувати вказану постанову.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.04.2015 року у відповідності до приписів ч.1 ст.52 КАС України первинного відповідача державного виконавця ВДВС Богородчанського районного управління юстиції Любенько Н.Я. замінено належним відповідачем Відділом державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції.

В судовому представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених у письмовому запереченні на позовну заяву. Суду пояснила, що підставою для прийняття постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 10.11.2014 року у ВП № 41519119 є скасування начальником ВДВС Богородчанського районного управління юстиції постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.02.2014 року. Вказала, що мирову угоду між стягувачем і боржником у ВП № 41519119 скасовано в судовому порядку. За таких обставин вважає, що постанова про стягнення виконавчого збору від 10.11.2014 року є правомірною, такою, що винесена у відповідності до приписів чинного законодавства. В задоволенні позову просила відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області по справі №338/2342/13-ц від 25.12.2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1300 000 грн. за договором позики та 3441 грн. судових витрат( а.с.61-62).

15.01.2014 року державним виконавцем ВДВС Богородчанського районного управління юстиції Любенько Н.Я. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №41519119 з примусового виконання виконавчого листа №338/2342/13ц від 09.01.2014 року, виданого Богородчанським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1 300 000 грн. боргу та 3441 грн. судових витрат. ( а.с.39).

Ухвалою Богородчанського районного суду від 03.02.2014 року по справі №338/2342/13-ц визнано в судовому порядку мирову угоду, укладену між стягувачем і боржником щодо добровільного врегулювання боргових зобов'язань. ( а.с.7-9).

На підставі вказаної ухвали згідно п.2 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» 13.02.2014 року державним виконавцем ВДВС богородчанського районного управління юстиції Любенько Н.Я. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. ( а.с.46).

В судовому засіданні встановлено, що постановою про скасування процесуального документа від 07.11.2014 року начальником ВДВС Богородчанського районного управління юстиції скасовано вищезазначену постанову державного виконавця Любенько Н.Я. від 13.02.2014 року про закінчення виконавчого провадження за №41519119. ( а.с.47).

На підставі даної постанови начальника ВДВС Богородчанського районного управління юстиції державним виконавцем Любенько Н.Я. винесено постанови про поновлення виконавчого провадження від 07.11.2014 року та про стягнення з боржника виконавчого збору, які у порядку, встановленому чинним законодавством направлено сторонам виконавчого провадження. ( а.с.48-51).

В ході судового розгляду також встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.09.2014 року скасовано ухвалу Богородчанського районного суду від 03.02.2014 року по справі №338/2342/13-ц щодо визнання мирової угоди між боржником ОСОБА_3 та стягувачем ОСОБА_5, та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. ( а.с.88-89).

Ухвалою Богородчанського районного суду від 26.12.2014 року по справі № №338/2342/13-ц відмовлено у задоволенні заяви начальника відділу ВДВС Богородчанського районного управління юстиції про визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про добровільне виконання рішення суду від 25.12.2013 року. ( а.с.52).

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного регулювання спірних правовідносин.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно із ч.1 ст.2 цього Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (ч.2 ст.2 цього Закону).

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (ч.2 ст.17 Закону).

Згідно ч.2 ст.25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. При цьому ст.28 Закону встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Так підставою для винесення державним виконавцем ВДВС Богородчанського районного управління юстиції Любенько Н.Я. постанови від 13.02.2014 року про закінчення виконавчого провадження № 41519119 було визнання ухвалою Богородчанського районного суду від 03.02.2014 року по справі №338/2342/13 мирової угоди між ОСОБА_5, як стягувачем, та ОСОБА_3, як боржником у вказаному виконавчому провадженні.

Таким чином, оскільки за наслідками судового розгляду встановлено, що вищезазначену мирову угоду між стягувачем і боржником у ВП № 41519119 скасовано в судовому порядку, то на переконання суду відсутні підстави для закриття виконавчого провадження № 41519119.

Крім того згідно ч.2 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вонисуперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, постанову про скасування процесуального документа від 07.11.2014 року, якою скасовано постанову державного виконавця ВДВС Богородчанського районного управління юстиції Любенько Н.Я. від 13.02.2014 року про закінчення виконавчого провадження № 41519119, начальником ВДВС Богородчанського районного управління юстиції винесено у межах повноважень, наданих йому вищевказаними приписами чинного законодавства.

За таких обставин на підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо винесення постанови від 07.11.2014 року про поновлення виконавчого провадження № 41519119, та відповідно, на думку суду, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 10.11.2014 року державним виконавцем ВДВС Богородчанського районного управління юстиції Любенько Н.Я. прийнята на підставі вищенаведених приписів ст.28 Закону України «Про виконавче провадження.»

Отже, позовні вимоги є необгрунтованими, а відтак в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 158-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 25.05.2015 року.