Справа № 2а/1570/8135/2011
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а/1570/8135/2011

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Яковлева Ю.В.,

- Вербицької Н.В.,

при секретарі - Курмановій І.І.,

за участі: позивач - Кізім Олександр Олександрович,

представник апелянта - Мазуркевич Р.В. (довіреність від 08.01.2015 р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року про відмову у задоволенні заяви Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про поворот виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, за участю третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання протиправними та скасування пунктів наказів, скасування наказів, зобов'язання поновити позивача на посаді, нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2012 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.) до Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України (далі - ДДСО при МВС України), Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі - УДСО при ГУМВС України в Одеській області), за участю третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання протиправним та скасування пункту 3 наказу начальника ДДСО при МВС України від 08.09.2011 року № 147 в частині відміни пункту 2 наказу УДСО при ГУМВС України в Одеській області від 19.08.2011 року № 3457 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, визнання протиправним та скасування пункту 4 наказу ДДСО при МВС України від 08.09.2011 року № 147 про звільнення його з органів внутрішніх справ України за ст. 64 п. «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, скасування наказу УДСО при ГУМВС України в Одеській області № 273 о/с від 15.09.2011 року в частині звільнення його у запас Збройних Сил України за ст. 64 п. «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, зобов'язання УДСО при ГУМВС України в Одеській області поновити позивача на посаді старшого інспектора 2-ї роти спеціального підрозділу служби інкасації, охорони на перевезення валютних цінностей УДСО при ГУМВС України в Одеській області, нарахувати та виплатити на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.09.2011 року по день прийняття рішення.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2012 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2014 року постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року скасовано, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2012 року залишено в силі.

При цьому, в порядку добровільного виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року, УДСО при ГУМВС України в Одеській області протягом грудня 2012 року - січня 2013 року перерахувало ОСОБА_2 на його рахунок, відкритий в АТ «Брокбізнесбанк» середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 31057,56 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

Враховуючи скасування Вищим адміністративним судом України рішення суду апеляційної інстанції за яким ОСОБА_2 виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу, 23.02.2015 року УДСО при ГУМВС України в Одеській області звернулось до суду із заявою про поворот виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року та стягнення з ОСОБА_2 на користь УДСО при ГУМВС України в Одеській області виплачених йому коштів у сумі 31057,56 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, УДСО при ГУМВС України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права.

В судовому засіданні представник УДСО при ГУМВС України в Одеській області підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити заяву про поворот виконання судового рішення в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволенні поданої заяви про поворот виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів того, що скасована постанова суду була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах відповідачем не було надано.

При цьому, доходячи такого висновку, суд першої інстанції виходив з того, що на спірні правовідносини розповсюджуються вимоги ст. 266 КАС України щодо особливостей порядку застосування повороту виконання рішень судів про відшкодування шкоди, завданої суб'єктом владних повноважень каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, постанови про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також постанови про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 265 КАС України, питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним або таким, що втратило законну силу), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або відмовляє у задоволенні адміністративного позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі.

За приписами ч.ч. 1, 2 вказаної статті у випадках, встановлених ч. 1 цієї статті, суд, ухвалюючи нове судове рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим судовим рішенням або визначити інший спосіб і порядок здійснення повороту виконання.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, у якому знаходиться справа. Заяву про поворот виконання може бути подано протягом одного року з дня виникнення підстав для повороту виконання.

Однак, відповідно до ст. 266 КАС України, поворот виконання постанови про відшкодування шкоди, завданої суб'єктом владних повноважень каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, постанови про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також постанови про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Тобто, з наведеного вбачається, що зазначена стаття порівняно із загальними правилами статті 265 КАС України встановлює особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ соціального характеру.

У таких справах поворот виконання не проводиться, якщо позивач (стягувач) діяв добросовісно, а судове рішення, що було виконане, стало результатом помилки суду.

Наявність зазначеної статті обумовлена ідеєю не порушувати соціальну справедливість при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення.

Тобто, якщо особа добросовісно одержувала за скасованою чи зміненою постановою суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби певні виплати, то вона не повинна повертати ці кошти чи надміру одержані кошти.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, служба в органах внутрішніх справи є публічною службою у розумінні вимог наведеної статті.

Пунктом 3 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 499 від 31.12.2007 року «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» передбачено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що присуджений позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу відноситься до періодичних платежів з Державного бюджету України та є грошовим утриманням у відносинах публічної служби.

Доказів недобросовісної поведінки позивача, як то наявність повідомлень позивачем завідомо неправдивих відомостей або ж подання ним підроблених документах, що зумовили винесення рішення на користь останнього, матеріали справи не містять.

За таких обставин, оскільки скасована ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2014 року постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року не ґрунтувалась на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, колегія суддів вважає, що відмовляючи в задоволенні поданої заяви про поворот виконання судового рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що в силу положень статті 266 КАС України підстави для її задоволення відсутні.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому ухвала суду підлягає в порядку ст. 200 КАС України залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року про відмову у задоволенні заяви Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про поворот виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, за участю третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання протиправними та скасування пунктів наказів, скасування наказів, зобов'язання поновити позивача на посаді, нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: /М.П. Коваль/

Суддя: /Ю.В. Яковлев/

Суддя: /Н.В. Вербицька/