Справа № 727/1445/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/1445/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чебан В.М.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

21 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Гонтарука В. М. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях про визнання неправомірною відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача виконати перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях в якому просила визнати неправомірною відмову в перерахунку пенсії та зобов'язати відповідача виконати перерахунок пенсії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 квітня 2015 року позов задоволено, а саме: визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2, виходячи із суми заробітної плати до якої включені суми допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових доходів та грошової компенсації за невикористані дні відпусток, а також зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях здійснити з 06.08.2014 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях від 06.02.2015 року №2350/04, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових доходів та компенсації за невикористану відпустку, в розмірі який діяв на момент призначення пенсії, у відсотках від суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і продовжувати враховувати вказані складові заробітної плати при обчисленні пенсії ОСОБА_2 протягом усього часу виплати пенсії та дії норм права, які регулюють такі правовідносини.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Чернівцях та з 17.06.2011 року отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

06 лютого 2015 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях із заявою про врахування під час перерахунку пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та компенсації відпустки.

Листом управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях від 16.02.2015 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та компенсації відпустки оскільки інші виплати відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" не враховуються для призначення пенсії.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії (частина друга статті 37-1 Закону України "Про державну службу").

При цьому, внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08 липня 2011 року зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України "Про державну службу", заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 7 статті 33 Закону України "Про державну службу", встановлено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оплату праці" та Наказу Державного комітету статистики України № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" від 13 січня 2004 року мструктура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції, що відповідач при перерахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_2 зобов'язаний був врахувати суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми компенсації відпустки, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування .

Дану правову позицією підтримує Верховний суд України своєю постановою від 20.02.2012 року у справі 21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для усіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Однак, суд апеляційної інстанції не може погодитись із висновком Шевченківського районного суду м. Чернівці щодо наявності у позивача права на захист порушених прав за період починаючи з 06.08.2014 року, з огляду на таке.

Основні засади призначення та перерахунку пенсії визначенні Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 1 п. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією.

Відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 06.02.2015 року, тобто з моменту звернення позивача до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України в постанові від 21.01.2015 року по справі №К/800/53362/14.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що суд першої інстанції помилково зобов'язав відповідача подальшу виплату пенсії з врахуванням складових заробітної плати.

Судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Не підлягають задоволенню і вимога позивача, щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях здійснити перерахунок пенсії в розмірі 87% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки спір між сторонами виник з приводу неврахування відповідачем при розрахунку пенсії державного службовця таких видів виплат, як матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати, компенсація відпустки. Управлінням Пенсійного фонду України в м.Чернівцях право позивача на обчислення пенсії за віком в розмірі 87% від сум заробітної плати на час розгляду справи не було порушено, оскільки відсутні докази відмови відповідача здійснити перерахунок пенсії саме у вказаному розмірі.

Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

На підставі викладеного, колегія суддів за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішила скасувати її та постановити нову постанову, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що подаючи позовну заяву до суду, позивач сплатила судовий збір на загальну суму 73,08 грн.

Відповідно до частини 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З аналізу вказаної статті можна дійти висновку, що в спірних правовідносинах суб'єктом владних повноважень є відповідач, а тому суд присуджує всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

В силу пунктів 3, 4 частини першої статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду, а також скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях про визнання неправомірною відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача виконати перерахунок пенсії скасувати.

Адміністративний позов в частині позивних вимог в період з 06.08.2014 року по 05.02.2015 року залишити без розгляду .

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях щодо неврахування до складу заробітної плати при розрахунку розміру пенсії ОСОБА_2 матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації відпустки.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 06.02.2015 року, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації відпустки, відповідно до довідки № 2350/04 від 06.02.2015 року, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Гонтарук В. М.

Сторчак В. Ю.