Справа № 824/56/15-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/56/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Спіжавка Г.Г.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

14 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.

представника позивача: Ноцького О.В.

представника відповідача: Маковія О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу голови комісії з реорганізації Чернівецької митниці Міндоходів Кулінського Олександра Сергійовича на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до голови комісії з реорганізації Чернівецької митниці Міндоходів Кулінського Олександра Сергійовича про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 (далі - Позивач) звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до голови комісії з реорганізації Чернівецької митниці Міндоходів Кулінського Олександра Сергійовича (далі - Відповідач) про зобов'язання вчинити дії.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник Відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

24 грудня 2014 року адвокатом Ноцьким О.В. за дорученням Позивача на ім'я Відповідача було подано заяву з пакетом документів про надання ОСОБА_5 відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 29.12.2014 року.

В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про народження, яка свідчить про те, що у Позивача є дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, дружина Позивача - ОСОБА_7 приступила до виконання обов'язків бухгалтера згідно трудового договору від 17 грудня 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач перебував на лікарняному з 21.11.2014 року по 06.12.2014 року, з 08.12.2014 року по 18.12.2014 року, з 18.12.2014 року по 27.12.2014 року, з 29.12.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 05.01.2015 року, з 06.01.2015 року по 06.01.2015 року, з 12.01.2015 року по 16.01.2015 року, з 17.01.2015 року по 21.01.2015 року, що підтверджується копіями листків непрацездатності.

В судовому засіданні представником Позивача надано листки непрацездатності від 29.12.2014 року по 06.01.2015 року та з 12.01.2015 року по 21.01.2014 року.

Отже, в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та виникненням необхідності здійснювати догляд за малолітньою дитиною, Позивач 24.12.2014 року через свого адвоката звернувся до Відповідача з заявою про надання йому відпустки.

Однак, Відповідач відмовив у наданні відпустки Позивачу, мотивуючи це тим, що за наслідками розгляду акту про службове розслідування Чернівецькою митницею Міндоходів 24.11.2014 року видано наказ №329-о про звільнення з Чернівецької митниці Мндоходів головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Вадул-Сірет» ОСОБА_5 після закінчення періоду його тимчасової непрацездатності.

У відповідності до частини третьої статті 18 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 № 504/96-ВР (далі - Закон № 504/96-ВР) відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку може бути використана повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною, або особою, яка усиновила чи взяла під опіку дитину, та одним із прийомних батьків.

Частинами третьою та четвертою статті 20 Закону № 504/96-ВР визначено, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається за заявою жінки або осіб, зазначених у частині третій статті 18 цього Закону, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляється наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Особам, зазначеним у частині третій статті 18 цього Закону (крім осіб, які усиновили чи взяли дитину під опіку у встановленому законодавством порядку, прийомних батьків), відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на підставі довідки з місця роботи (навчання, служби) матері дитини про те, що вона вийшла на роботу до закінчення терміну цієї відпустки і виплату допомоги по догляду за дитиною їй припинено.

Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років не надається працівнику, якщо дитина перебуває на державному утриманні (крім прийомних дітей у прийомних сім'ях).

Позивачем надано копію свідоцтва про народження дитини, копію трудового договору, що свідчить про трудову зайнятість матері дитини, довідку про припинення виплати допомоги по догляду за дитиною.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Позивачем надано усі необхідні документи, що підтверджують його право на отримання відпустки до догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. Водночас, будь-які підстави для відмови Позивачу у наданні такої відпустки у Відповідача відсутні.

Доводи апелянта про те, що Позивач фактично не може здійснювати догляд за малолітньою дитиною оскільки знаходиться на стаціонарному лікуванні, колегія суддів вважає безпідставними, так як згідно листків непрацездатності Позивач з 08.12.2014 року по 21.01.2015 року перебуває на амбулаторному лікуванні.

Крім того, апелянт вказує, що питання про надання Позивачу відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років не вирішено з причин неможливості визначення дати, з якої таку відпустку може бути надано. Однак, варто зазначити, що в поданій через свого представника заяві від 24.12.2014 року Позивачем було вказано дату, з якої він просить надати йому відповідну відпустку - 29.12.2014 року. Тому, у Відповідача не було підстав для відмови у наданні Позивачу відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу голови комісії з реорганізації Чернівецької митниці Міндоходів Кулінського Олександра Сергійовича залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 20 квітня 2015 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В.

Совгира Д. І.