Справа № 22-а-220/11
Суддя: Магда Л. Ф.
Дата ухвалення: 2011-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-220/2011Головуючий по 1 інстанції
Категорія 10.3.2 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу УПФ України в Чорнобаївському районі Черкаської області на постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 9 липня 2009 р. звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, вказуючи, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом ІІІ групи.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він, як інвалід ІІІ групи, внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, має право на отримання державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю.

Згідно із ст.ст. 50, 54 цього Закону розмір його пенсії, як інваліда ІІІ-ї групи, захворювання якого повязане з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, має виплачуватись в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Розмір призначеної та виплачуваної йому державної та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоровю, не відповідає зазначеним вище розмірам, встановленим цим Законом.

ОСОБА_6 звертався з письмовою заявою до УПФ України в Чорнобаївському районі з проханням провести перерахунок розміру його пенсії відповідно до розмірів, визначених у ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте у задоволенні його прохання відмовлено.

Тому позивач просив суд визнати неправомірними дії УПФ України та зобовязати УПФ України в Чорнобаївському районі здійснити йому перерахунок пенсії по інвалідності з 1 липня 2009 р. та в подальшому проводити перерахунки згідно з діючим законодавством.

12 серпня 2009 р. позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог та просив суд визнати неправомірними дії УПФ України, зобовязати УПФ України в Чорнобаївському районі здійснити йому перерахунок пенсії по інвалідності з 1 липня 2009 р. по день винесення постанови.

Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2009 року позов задоволено. Визнано дії УПФ України в Чорнобаївському районі протиправними і зобовязано УПФ України в Чорнобаївському районі здійснити перерахунок державної пенсії ОСОБА_6 з 1 липня 2009 р. по 16 вересня 2009 р. встановивши її розмір не менше 6 мінімальних пенсій за віком, а також здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з рішенням суду, УПФ України в Чорнобаївському районі подало апеляційну скаргу, в якій просить про скасування постанови і прийняття по справі нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга повинна бути відхилена виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, є інвалідом ІІІ групи захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Корсунь-Шевченківському районі і отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії І, та у звязку із втратою годувальника. Згідно ч. 4 ст. 54 цього ж Закону в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по третій групі шести мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам ІІІ групи 50 % мінімальної пенсії за віком. Пунктом 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в зазначені вище ст.ст. 50, 54 Закону були внесені зміни, які за рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають стаття 50 та частина четверта статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з наведеного, суд обґрунтовано ухвалив постанову про задоволення позову відповідно до норм матеріального права.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що порядок обчислення додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі змісту ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсій за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Враховуючи зазначене, судом не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та пенсії як інваліду ІІІ групи, захворювання якого пов'язано з Чорнобильською катастрофою, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу УПФ України в Чорнобаївському районі залишити без задоволення, постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :