Справа № 2а-5759/09/1770
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2010-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-5759/09/1770

12 лютого 2010 року 12год. 55хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковська Л.А. за участю секретаря судового засідання Яковчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_2
до Головна державна інспекція на автомобільному транспорті в особі Територіального управління Головавтотрансінспекції в Рівненській області

про визнання постанови нечинною

ВСТАНОВИВ:Субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про визнання нечинною постанови начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Рівненській області ОСОБА_3 № 0464 від 15.07.2009 року.

В судовому засіданні здійснено заміну первинного позивача - ОСОБА_2 - на належного відповідача - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, та первинного відповідача - Головна інспекція України на автомобільному транспорті за місцезнаходженням територіального управління в Рівненській області - на належного відповідача - Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті в особі Територіального управління Головавтотрансінспекції в Рівненській області.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, які повністю співпадають з позицією, що викладена в позовній заяві, а зокрема пояснив, що 17.06.2009 року працівниками відповідача було проведено перевірку, за результатами якої прийнято постанову від 15.07.2009 року № 0464 за перевезення пасажирів на маршруті протяжністю понад 500 км. одним водієм. Вказав, що перевезення здійснювалися водіями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Інспекторами ГАТІ перед початком перевірки пред'явлено завдання на перевірку, в якому не було зазначено найменування особи, що перевіряється. Перевірки проводились хаотично з недотриманням періодичності їх проведення, встановленої ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт". Просив позов задоволити повністю.

Відповідач у судове засідання не з'явився, подав письмове заперечення, проти задоволення позову заперечив. Своє заперечення обґрунтовує тим, що 17.06.2009 року працівниками відповідача було проведено перевірку транспортного засобу, який належить позивачу, в результаті якої встановлено, що нерегулярні пасажирські перевезення за маршрутом Квасилів-Бориспіль-Рівне (тобто, на відстань більше 500 км.) здійснювалися одним водієм. На цій підставі відповідачем було прийнято постанову № 0464 від 15.07.2009 року про застосування до позивача фінансових санкцій в сумі 510 грн. за перевезення пасажирів на маршруті протяжністю понад 500 км. одним водієм. Просив відмовити у задоволенні позову.

Судом досліджені письмові докази, які наявні в матеріалах справи.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що 17.06.2008 року працівниками Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Рівненській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в результаті якої встановлено, що автомобілем ОСОБА_6 316 СДІ, номерний знак НОМЕР_1, який належить позивачу, здійснювалися нерегулярні перевезення по маршруту Квасилів-Бориспіль-Рівне (протяжністю понад 500 км.) одним водієм, про що складено акт № 0851 (140277).

За результатами перевірки та на підставі акту перевірки від 17.06.2009 року, відповідачем прийнято постанову від 15 липня 2009 року № 0464 про застосування до позивача фінансових санкцій в розмірі 510 грн. за перевезення пасажирів на маршруті протяжністю понад 500 км. одним водієм.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про автомобільний транспорт", на автобусні маршрути протяжністю понад 500 км. у рейс повинні направлятися два водії.

Стаття 1 вказаного Закону передбачає, що автобусний маршрут - шлях проходження автобуса між початковим та кінцевим пунктами з визначеними місцями на дорозі для посадки (висадки) пасажирів.

З дорожнього листа № 039260*/219 вбачається, що автобусний маршрут Рівне-Київ-Рівне здійснювався 16-17 червня 2009 року, тобто, загальна протяжність маршруту перевищувала 500 км., що, відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України, є загальновідомою обставиною та не підлягає доказуванню.

На вказаний маршрут у рейс повинні бути направлені два водії.

З дорожнього листа вбачається, що в рейс були направлені два водії - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Загальновідомою обставиною, яка, відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України, не підлягає доказуванню, є також те, що протяжність маршруту Рівне-Київ, Київ-Рівне складає 340 км.

З договору №10 про перевезення пасажирів автобусами в режимі нерегулярних пасажирських перевезень від 16 червня 2009 року вбачається, що на підставі цього договору перевізник надає замовнику послуги з метою здійснення нерегулярних перевезень пасажирів на протязі 7 (семи) годин по напрямку Бориспіль-Рівне.

Акт 140277 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом водій підписувати відмовився, не надав жодних пояснень.

Стаття 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлює, що перевізник зобов'язаний організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог чинного законодавства.

Оскільки п.2.5 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв автотранспортних засобів передбачено, що при міжміських перевезеннях тривалість робочого часу водія може передбачатись власником за погодженням з профспілковим органом обо іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (особою) до 10 десяти годин, то суд приходить до висновку, що позивачем дотримано цих вимог .

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, позивач належними та допустимими доказами довів неправомірність вчинення дій відповідача щодо прийняття постанови про застосування фінансових санкцій та ті обставини, на яких грунтується його позов.

Натомість, відповідач не довів правомірність вчинення своїх дій та ті обставини, на яких грунтується його заперечення.

За таких обставин, постанова про застосування фінансових санкцій щодо позивача є нечинною, а позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено, судові витрати присуджуються на користь позивача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити

Визнати нечинною постанову начальника територіального управління Головавтотрансінспекції в Рівненській області ОСОБА_3 №0464 від 15 липня 2009 року.

Присудити на користь позивача ОСОБА_2 із Державного бюджету судовий збір у розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10-ти днів з дня складання постанови в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Жуковська Л.А.