Справа № 2-а-1318/11
Суддя: Коцюба О. М.
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України
Справа № 2-а-1318/11

19 вересня 2011 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі :

Головуючого - судді Коцюби О.М.,

при секретарі Лось Н.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Опанасюка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації замість належного речового майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеними позовом, в якому просить визнати неправомірними дії військової частини НОМЕР_1 та стягнути з відповідача на його користь компенсацію за не отримане речове майно у розмірі 3336 грн. 24 коп..

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на ту обставину, що він проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 . З 26.04.2011 року, наказом № 106 він виключений зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлений для зарахування на військовий облік до Новоград-Волинського-Червоноармійського ОМВК Житомирської області. При звільнені з військовї служби військова частина НОМЕР_1 не провела з ним повного розрахунку і не виплатила грошової компенсації замість речового майна, що належало йому до виплати на загальну суму 3336 грн. 24 коп., відповідно до довідки розрахунку від 03.06.2011 року № 512 виданої відповідачем.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, заперечив проти його задоволення, на дав до суду заперечення на позов.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Опанасюка В.В., дослідивши зібрані у справі докази та давши їм належну оцінку, прийшов до висновку, що позв є обґрунтованими та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що позивач перебував на військовій службі і знаходився на речовому і фінансовому забезпеченні у Збройних Силах України. Судом встановлено, що позивачем, як військовослужбовцю, не нараховувавлась та не було ним отримано речове майноки (або замість нього грошова компенсація) відповідно до вимог ст. 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей, якою гарантовано військовослужбовцям грошове та інші види забезпечення (у тому числі речове та отримання продовольчих пайків).

Згідно зі ст. 2 Закону України Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів призупинена дія ч. 2 ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців в частині отримання військовослужбовцями продовольчих пайків і речового майна або, за їх бажанням, грошової компенсації, у зв`язку з чим, починаючи з 11.03.2000 року військовослужбовцям не видавались продовольчі пайки та не виплачувалась грошова компенсація замість них.

Як видно із змісту позовних вимог, позивач наполягає на тій обставині, що відповідач тривалий час порушує його права у сенсі ч. 1 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, дія якої не була зупинена ст. 2 Закону України Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів, та відповідно до якої «держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі», а тому зупинення ч. 2 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та неправомірна бездіяльність у неприйнятті заходів щодо відновлення дії цієї статті грубо порушує гарантовані державою соціальні права військовослужбовців.

Стаття 2 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей застерігає, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців у правах і свободах, визначених законодавством України. Станом на теперішній час Верховною Радою України питання рівноцінної заміни пільг військовослужбовцям замість скасованих чи призупинених врегульовані Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб від 03.11.2006 року, яким передбачені зміни до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, з якого також, зокрема, вбачається, що нормативно-правові акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги військовослужбовців та членів їх сімей, є недійсними.

Приймаючи до уваги наведені вище положення, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави, і в першу чергу з урахуванням приписів Конституції України, вважати дії відповідача неправомірними з приводу відмови у нарахуванні та видачі продовольчих пайків позивачам, оскільки таке право за останніми визначено діючим законодавством з урахуванням особливого характеру військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, а надані та визначені законом пільги, гарантії та компенсації, не можуть бути скасовані чи призупинені без їх рівноцінної заміни.

До того ж, ч. 3 ст. 22 Конституції України передбачає, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а виходячи з того, що приписами ч. 2 ст. 17 Конституції України та ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей держава забезпечує соціальний захист громадян України, які знаходяться на службі в Збройних Силах України і інших військових формуваннях, а також членів їх сімей, суд вважає, що і на сьогоднішній день має місце продовження порушень з боку відповідача конституційних прав людини, передбачених ст. ст. 22, 48 Конституції України.

Крім того, відповідно до довідки розрахунку № 98 від 03.06.2011 року відповідач визнав, що позивачу необхідно виплатити грошову компенсацію замість речового майна у розмірі 3336 грн. 24 коп. (а.с. 5).

З огляду на викладене, беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні їм правовідносини, оцінюючи наявні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що є підстави визнати неправомірною відмову відповідача щодо виплати грошової компенсації ОСОБА_1 за неотримане речове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 159, 160, 161, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації замість належного речового майна задовольнити.

Визнати неправомірними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті грошової компенсації замість належного речового майна.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошову компенсацію за замість належного речового майна у розмірі 3336 грн. 24 коп. (три тисячі триста тридцять шість грн. 24 коп.)

Повний текст постанови складено 23.09.2011 року.

Вступна та резолютивна частини постанови складено у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 19.09.2011 року.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Головуючий О.М. Коцюба