Справа № 804/16140/14
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2015 рокусправа № 804/16140/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Дадим Ю.М. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 р. по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідача суму витрат на виплату та доставку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за серпень 2014 року на суму 254,48 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто на користь управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська (, р/р №3178 в Дніпропетровському обласному управління ВАТ «Державний Ощадбанк», МФО 305482) з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області (, р/р 8602 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012) витрати на виплату та доставку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку виробництві за серпень 2014 року у розмірі 103,29 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач та відповідач звернулись з апеляційними скаргами.

Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що під час проведення щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за серпень 2014 р. виявлено, що витрати понесені управлінням Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська по виплаті пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідачем не приймаються до відшкодування та не відшкодовуються.

Задовольняючи позовні вимоги в частині щодо стягнення невідшкодованих відповідачем витрат на виплату та доставку ОСОБА_1 по інвалідності від трудового каліцтва суд першої інстанції виходив з того, що понесені органами пенсійного фонду України пенсій особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ, за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг і матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 Основ є Фонд, що також передбачено статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яка визначає перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Основ страховики у своїй діяльності співпрацюють у проведенні заходів, пов'язаних із наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг, і вправі спільно у кожному конкретному випадку приймати рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів. Фінансування заходів, пов'язаних із наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням особам з числа інвалідів, можуть здійснювати декілька страховиків.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Основ, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене частиною другою статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відповідно до пункту 5 якої якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Таким чином, витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від трудового каліцтва (у тому числі й пенсій особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР) підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення невідшкодованих відповідачем витрат на виплату та доставку ОСОБА_2 пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за серпень 2014 року, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність акту та довідки ЛТЕК вимогам законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач не приймає до відшкодування пенсію, виплачену управлінням Пенсійного фонду України пенсіонеру ОСОБА_2 за серпень 2014 року на суму 151,19 грн., призначену по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, у зв'язку з тим, що оскільки нещасний випадок стався з ним по дорозі на роботу, то вважається пов'язаним з роботою, а не з виробництвом( внаслідок якого складається акт за формою Н-1), а також, що відповідно до висновку ЛТЕК від 01.10.1975 р. ОСОБА_2 не встановлено ступінь професійної втрати працездатності у відсотках, які необхідні для розрахунку розміру відшкодування шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що акт про нещасний випадок з гр. ОСОБА_2 складений 07.04.1973 р. відповідно до діючого на час його складання Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого постановою президії ВЦРПС від 13.08.1996 р.

Відповідно до п.4 вказаного вище Положення «Результаты расследования несчастного случая на производстве, вызвавшего потерю трудоспособности не менее одного рабочего дня, оформляються актом по форме Н-1».

Згідно п. 30 Положення «на основании актов формы Н-1 администрация организации составляет отчет о пострадавших при несчастных случаях, связаных с производством, по форме 7-Т. Отчет подписывает руководитель организации и председатель ФЗМК».

Згідно п.2 «Положения о врачебно-трудовых экспертных комиссиях», затвердженого Постановою Президії ВЦСПС від 11.03.1963 р. №299 «на врачебно-трудовые экспертные комиссии (ВТЭК) возлагается: определение постоянной или длительной утраты трудоспособности и установление групп инвалидности; установление времени наступления инвалидности; установление причин инвалидности среди трудящихся; определение мероприятий, способствующих восстановлению трудоспособности инвалидов (профессиональное обучение, переквалификация, восстановительное лечение, протезирование и рабочие приспособления, определение нуждаемости в мотоколяске, автомобиле с ручным управлением и другие); установление степени утраты трудоспособности рабочими и служащими, получившими увечье либо иное повреждение здоровья, связанное с их работой, для определения размера возмещения предприятиями, учреждениями и организациями причиненного ущерба».

Згідно з п. 16 зазначеної Постанови «Рабочие и служащие, направляемые во ВТЭК для установления степени утраты трудоспособности для определения размера возмещения причиненного ущерба, при первичном освидетельствовании, кроме указанных медицинских документов, представляют направление от администрации предприятия, учреждения или организации, где произошел несчастный случай, фабричного, заводского или местного комитета профессионального союза или районного (городского) народного суда, а также акт о несчастном случае, связанном с производством».

Згідно висновку цехової комісії соцстраха, викладеного в акті про нещасний випадок , що стався по дорозі на роботу, травма ОСОБА_2 пов'язана з виробництвом.

В копії довідки МСЕК, що міститься в матеріалах справи, зазначено, що з 03.11.1975 року гр. ОСОБА_2 встановлено безстроково ІІ групу інвалідності, травма пов'язана з виробництвом.

Ступінь втрати працездатності у відсотках у даній довідці не зазначено.

Таким чином, враховуючи відсутність по ОСОБА_2 акту форми Н-1 та довідки ЛТЕК із зазначенням ступеню втрати працездатності у відсотках, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що виплачена сума пенсії гр. ОСОБА_2 за серпень 2014 року у розмірі 151,19 грн. не входить до складу страхових виплат внаслідок нещасного випадку на виробництві, пов'язаного з виконанням працівником трудових обов'язків, відшкодування яких передбачено Фондом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення , а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена 22.05.2015 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко