Справа № 372/1303/15-а
Суддя: Кравченко М. В.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/1303/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 квітня 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Радченко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом прокурора Обухівського району Київської області в інтересах особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_1 до департамента освіти і науки Київської обласної державної адміністрації, комунального закладу Київської обласної ради «Трипільська спеціальна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» про визнання дій неправомірними, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що вивченням стану додержання прав і свобод дітей, передусім дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлено, що неправомірними діями відповідачів порушенні права особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_1 на отримання ним у встановленому законом розмірі одноразової грошової допомоги при випуску з навчального закладу. Прокурор просить визнати неправомірною бездіяльність департамента освіти і науки Київської обласної державної адміністрації, комунального закладу Київської обласної ради «Трипільська спеціальна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» щодо невиплати на користь ОСОБА_1 недоплаченої одноразової грошової допомоги у розмірі 4 824 грн., стягнути вказану вказану суму із відповідачів на користь ОСОБА_1

Прокурор Козленко А.С. в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на непраовімрність заниження суми виплаченої ОСОБА_1 допомоги.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив.

Представник відповідача департамента освіти і науки Київської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, посилаючись на правомірність нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, відповідність її розміру вимогам відповідної постанови КМУ.

Представник відповідача комунального закладу Київської обласної ради «Трипільська спеціальна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, посилаючись на аналогічні обставини.

Заслухавши доводи прокурора, представників відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що вивченням стану додержання прав і свобод дітей, передусім дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, прокуратурою Обухівського району Київської області виявлено порушення права особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на отримання ним у встановленому законом розмірі одноразової грошової допомоги при випуску з навчального закладу.

ОСОБА_1, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» є особою із числа дітей, позбавлених батьківського піклування, оскільки до виповнення йому 18 років він мав статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Зважаючи на наявний в ОСОБА_1 статус дитини позбавленої батьківського піклування, він 03.09.2004 року був влаштований до Комунального закладу Київської обласної ради «Трипільська спеціальна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів», де до 30 серпня 2013 року навчався та виховувався, перебуваючи на повному державному утриманні навчального закладу. Наказом директора даного навчального закладу від 30 серпня 2013 року № 17 ОСОБА_1 у звязку із закінченням ним навчання відрахований. ОСОБА_1 відповідно до ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», як випускниця навчального закладу, будучі особою із числа дітей, позбавлених батьківського піклування, набув право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01.01.2013 року становив 1210 гривень. Отже, ОСОБА_1 при випуску із вказаного вище навчального закладу повинен був отримати одноразову грошову допомогу у розмірі 7 260 гривень.

Відповідно до листа навчального закладу випускникам Комунального закладу Київської обласної ради «Трипільська спеціальна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» 2013, 2014 років, в тому числі ОСОБА_1 виплачено 2 436 гривень, що на 4 824 гривні менш ніж встановлено законом.

На даний час ОСОБА_1 навчається в Комунальному закладі Київської обласної ради Таращанський навчально-реабілітаційний центр», перебуває на повному державному утриманні, є особою з числа дітей, позбавлених батьківського піклування та відповідно до ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства», як дитина яка залишилася без батьківського піклування, має право на особливий захист і допомогу з боку держави.

Таким чином, зменшення відповідачами розміру одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, як випускнику Комунального закладу Київської обласної ради «Трипільська спеціальна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів», порушує його майнові права, а тому є підстави вважати бездіяльність відповідачів щодо виплати йому у встановленому законом розмірі одноразової грошової допомоги неправомірними.

Про порушення майнових прав дитини з числа дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_1 на отримання ним у повному обсязі одноразової грошової допомоги при випуску з навчального закладу, прокуратурі стало відомо під час вивченням стану додержання прав і свобод дітей, передусім дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування з інформації Комунального закладу Київської обласної ради «Трипільська спеціальна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» від 09.03.2015 року, у звязку із чим адміністративний позов подається в межах встановленого КАС України строку для звернення до суду.

При наданні правової оцінки доводам сторін суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст. 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, у тому числі право на забезпечення у випадках, передбачених законом.

Статтями 3 та 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено, що основними засадами державної політики щодо соціального захисту осіб з числа дітей, позбавлених батьківського піклування є, зокрема захист їх майнових, житлових та інших прав та інтересів, належне матеріально - технічне забезпечення незалежно від форми влаштування та утримання такої категорії дітей на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку. Заходи соціального захисту осіб з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, гарантуються, забезпечуються та охороняються державою. Державні соціальні стандарти і нормативи встановлюються, зокрема, до мінімального стандарту разової державної фінансової допомоги при закінченні такими дітьми виховного, навчального закладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 року № 2342-IV держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Частиною 7 цієї статті визначено, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Відповідно до п.п. 1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» від 05.04.1994 року № 226 дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Учні та студенти зазначеної категорії зараховуються на повне державне утримання в навчальних закладах, до яких вони вступили, і в період навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів забезпечуються безоплатно продуктами харчування, одягом.

Аналіз наведених норм показав, що держава здійснює повне забезпечення, зокрема, дітей, позбавлених батьківського піклування. Випускники загальноосвітніх навчальних закладів із числа цих дітей та за рахунок навчального закладу забезпечуються одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Разом з цим, розмір одноразової грошової допомоги, який підлягає виплаті при випуску з навчального закладу, на забезпеченні якого перебували, зокрема, діти, позбавлені батьківського піклування, та визначений Законом, не узгоджується з розміром такої одноразової грошової допомоги за Постановою КМУ.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Враховуючи зазначене, оскільки норми Постанови КМУ прийняті до набрання чинності Законом та не приведені у його відповідність, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що при вирішенні спірного питання підлягають застосуванню норми Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», а саме одноразова грошова допомога підлягає виплаті у розмірі, визначеному цим Законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що одноразова грошова допомога ОСОБА_1 була виплачена у заниженому розмірі та не відповідала вимогам закону.

Доводи відповідачів про відповідність їх дій вимогам постанови КМУ не можуть покладатись в основу судового рішення, оскільки за своїм правовим значенням вказаний вище Закон має більшу юридичну силу, а також прийнятий пізніше у часі, тому підлягав обовязковому застосуванню у спірних правовідносинах.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно ч.2 цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду відповідачами не подано доказів правомірності рішення (бездіяльності) субєкта владних повноважень, при цьому доводи позовної заяви підтверджуються наявними у справі належними і допустимими доказами, тому суд вважає, що всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України відповідач не довів правомірності своїх дій.

Згідно ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що оскаржувана бездіяльність відповідачів як субєктів владних повноважень є неправомірною, оскільки не узгоджуються із положеннями чинного законодаства України та суперечать вимогам ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. ОСОБА_3 особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Оскільки наявні у матеріалах справи докази вказують на порушення прав дитини, позбавленої батьківського піклування, неправомірність бездіяльності відповідачів, позов слід визнати обґрунтованим, тому він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати слід стягнути з відповідачів на користь держави в рівних частинах.

Керуючись статтею 22 Конституції України, статтями 2, 4, 7-12, 17, 71, 86, 94, 157, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність департамента освіти і науки Київської обласної державної адміністрації, комунального закладу Київської обласної ради «Трипільська спеціальна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» щодо невиплати на користь ОСОБА_1 недоплаченої одноразової грошової допомоги у розмірі 4 824 грн.

Стягнути із комунального закладу Київської обласної ради «Трипільська спеціальна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої одноразової грошової допомоги у розмірі 4 824 грн.

Стягнути із департамента освіти і науки Київської обласної державної адміністрації, комунального закладу Київської обласної ради «Трипільська спеціальна загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» на користь держави судовий збір в розмірі по 73 грн. 08 коп. з кожного.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

З мотивованою постановою суду сторони зможуть ознайомитись 05.05.2015 року.

Суддя М.В.Кравченко