Справа № 820/700/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 травня 2015 р. № 820/700/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Сальніковій Г.А.,

за участю представників сторін: позивач - ОСОБА_1, відповідач - Потапенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Дергачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнаня протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернувся до суду із адміністративним позовом до Дергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № від 07.10.2014 року та № від 18.12.2014 року, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.12.2014року № ф-, рішення № від 18.12.2014року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальних органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення та вимогу, контролюючий орган дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства.

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на те, що дії податкового органу вчинені в межах правового поля, а встановлені, за наслідком перевірки, порушення позивачем вимог діючого законодавства є обґрунтованими, та як наслідок, прийняті на їх підставі спірні податкові повідомлення-рішення та сформована вимога є законним. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, позов не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні 20.05.2015 року представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено під час розгляду справи, ФОП ОСОБА_3 пройшов передбачену діючим законодавством процедуру державної реєстрації, зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, як платник податків та інших обов'язкових зборів перебуває на обліку у Дергачівській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області.

У період з 28.08.2014 року по 17.09.2014 року Дергачівською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.

Результати перевірки оформлені актом від 24.09.2014 року за № 852/20-11-17-02-05/65/НОМЕР_4 (а.с. 19-37, т.1).

У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом відображено порушення позивачем вимог чинного законодавства, а саме:

-п. 6 ст. 128 ГК України, що полягає у неналежному веденні підприємцем обліку доходів і витрат за 2012-2013 роки, а саме: завищення валового доходу за 2012 рік на суму 60194 грн., за 2013 рік - 2800 грн., завищення валових витрат за 2012 рік на суму 105924 грн., за 2013 рік - 3753 грн.;

-п. 177.2 ст. 177 ПК України в частині завищення оподатковуваного доходу в загальній сумі 62994 грн.;

-п. 177.4 ст. 177 з урахуванням п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в частині віднесення до складу витрат, не підтверджених відповідними розрахунковими, платіжними документами, що призвело до завищення валових витрат за 2012 рік на суму 105924 грн., у тому числі, на 21000 грн., за рахунок визначення правочинів між ТОВ «Компанія Грифон Консалт» та ФОП ОСОБА_3, нікчемними, за 2013 рік на суму 3753 грн.;

-п. 177.4 ст. 177 ПК України встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу за 2012 рік в сумі 45730 грн., за 2013 рік -в сумі 953 грн. На підставні п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України донараховано податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 6954 грн.

-п.п. 176.2 «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України ФОП ОСОБА_3 не подано податкові розрахунки за формою 1-ДФ до податкового органу за 1 квартал 2012 року та 1 квартал 2013 року з відображенням виплат фізичним особам-підприємцям (лютий 2012 року - ФОП ОСОБА_4-568 грн., березень 2013 року ФОП ОСОБА_5 - 240 грн.);

-п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині заниження суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску в загальній сумі 36080 грн. Встановлено заниження єдиного внеску в загальній сумі 12519,76 грн.

-абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині неперахування єдиного внеску нарахованого ФОП ОСОБА_3 за результатами 2013 року в сумі 489,26 грн. по строку 10.02.2014 року;

-ст. 187 ПК України в частині включення до складу податкового зобов'язання сум ПДВ від продажу товару, придбаного у ТОВ «Компанія «Грифон Консалт» в загальній сумі ПДВ 4480 грн. за липень 2012 року;

-п. 198.1 ст. 198 ПК України у липні 2012 року безпідставно віднесено суми ПДВ за нікчемними правочинами по придбанню товару у ТОВ «Компанія «Грифон Консалт» на загальну суму ПДВ 4480 грн.

З посиланням на висновки вказаного акту перевірки, контролюючим органом 07.10.2014 року прийнято податкове повідомлення рішення форми «Р» за № (а.с. 10, т.1), яким до позивача за порушення п.п. 177.2, 177.4 ст. 177, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності» в сумі 8693,00 коп., з яких 6954 грн. - за основним платежем та 1739 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

В ході розгляду первинної скарги ФОП ОСОБА_3 від 15.10.2014 року, рішенням ГУ Міндоходів у Харківській області від 14.11.2014 року призначено проведення документальної позапланової перевірки.

На виконання вказаного рішення Дергачівською ОДПІ в період з 24.11.2014 року по 02.12.2014 року проведена позапланова документальна перевірка ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року

Результати перевірки оформлені актом від 09.12.2014 року за № 1208/20-11-17-02-05/83/НОМЕР_4 (а.с. 40-61).

У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом відображено висновок про порушення позивачем приписів:

-п. 177.10 ст. 177 ПК України встановлено неналежне ведення обліку доходів і витрат.

-п. 2 «Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність», затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 року № 1025, за 2012, 2013 роки;

-п. 177.2 ст. 177 ПК України в частині завищення оподатковуваного доходу в загальній сумі 67702 грн.;

-п. 177.4 ст. 177 з урахуванням п. 138.4 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в частині віднесення до складу витрат, не підтверджених відповідними розрахунковими, платіжними документами, які понесені в період отримання доходу, що призвело до завищення валових витрат за 2012 рік на суму 189251 грн., за 2013 рік на суму 2034 грн.;

-п. 177.2 ст. 177 ПК України встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу за 2012 рік в сумі 124349 грн., завищення чистого доходу за 2013 рік в сумі 766 грн. На підставні п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України донараховано податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 18537 грн.

-п.п. 176.2 «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України ФОП ОСОБА_3 не подано податкові розрахунки за формою 1-ДФ до податкового органу за 1 квартал 2012 року та 1 квартал 2013 року з відображенням виплат фізичним особам-підприємцям (лютий 2012 року - ФОП ОСОБА_4-568 грн., березень 2013 року ФОП ОСОБА_5 - 240 грн.);

-п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині заниження суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску в загальній сумі 88100,22 грн. Донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 18537 грн.;

-абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині неперахування єдиного внеску нарахованого ФОП ОСОБА_3 за результатами 2013 року в сумі 489,26 грн. по строку 10.02.2014 року та єдиного внеску за 2013 рік в сумі 4311,50;

-ст. 187 ПК України в частині включення до складу податкового зобов'язання сум ПДВ за нікчемними правочинами по взаємовідносинах з ПАТ «Металургтрансремонт» ВП «Інгуцельський завод по ремонту дизелів «Промдизель» на адресу якого виписано податкову накладну на товар, придбаний у ТОВ «Компанія «Грифон Консалт» на загальну суму ПДВ 4480 грн. за липень 2012 року за рахунок здійснення транзитних фінансових потоків;

-п. 198.1 ст. 198 ПК України у липні 2012 року безпідставно віднесено суми ПДВ за нікчемними правочинами по придбанню товару у ТОВ «Компанія «Грифон Консалт» на загальну суму ПДВ 4200 грн.

На підставі висновків акту перевірки від 09.12.2014 року за № 1208/20-11-17-02-05/83/НОМЕР_4 та з урахуванням висновків акту від 24.09.2014 року за № 852/20-11-17-02-05/65/НОМЕР_4, контролюючим органом прийняті:

-податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014 року № , яким за порушення п.п. 177.2, 177.4 ст. 177, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності» в сумі 14507,53 коп., з яких 11583,45 грн. - за основним платежем та 2924,08 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 9, т. 1);

-складено податкову вимогу № ф- від 09.12.2014 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 30570,77 грн. (а.с. 12, т.1);

-рішення № від 18.12.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано санкцію у розмірі 2768, 62 грн. у порядку п. 3 ч.11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за порушення, передбачене п. 2 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону, яке полягає у несплаті позивачем суми єдиного внеску в розмірі 30570,77 грн.

Позивач не погодившись із податковими повідомленнями - рішеннями № від 07.10.2014 року та № від 18.12.2014 року, вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 09.12.2014року № ф-, рішенням № від 18.12.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальних органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, оскаржив їх до суду.

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, та як наслідок правомірність прийняття податкових повідомлень - рішень № від 07.10.2014 року та № від 18.12.2014 року, суд виходить з наступного.

З досліджених актів планової та позапланової перевірки, встановлено, що фактичною підставою для прийняття податкових повідомлень - рішень № від 07.10.2014 року та № від 18.12.2014 року, слугував висновок контролюючого органу про порушення позивачем п.п. 177.2, 177.4 ст. 177, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, яке полягає у тому, що, на думку перевіряючих, у перевіряємому періоді до складу витрат позивачем включено не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними документами витрати по взаємовідносинам із ТОВ «Компанія «Консалт», в результаті чого ФОП ОСОБА_3 завищено дохід на 22400 грн. та завищено витрати на 21000 грн. Також у актах перевірки відображено висновок податкового органу про те, що договори з вказаним контрагентом є нікчемними, що відображено у акті перевірки ДПІ в Печерському районі м. Києва. Також підставою прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень слугував висновок про те, що ФОП ОСОБА_3 в період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р. завищено оподатковуваний на загальну суму 45302 грн. (за 2012 рік на 42502 грн., за 2013 рік на 2800 грн.) за рахунок віднесення до доходу сум, що не підтверджені платіжними документами, та вартості наданих послуг і відвантажених товарно-матеріальних цінностей на адресу покупців, по яких станом на 31.12.2013 року (кінець перевіряємого періоду) розрахунки не проведені.

Також перевіркою правильності визначення витрат, відображених у податковій декларації про майновий стан і доходи встановлено завищення на загальну суму 170285 грн. (за 2012 рік на 168251 грн., за 2013 рік на 2034 грн.) за рахунок віднесення до їх складу витрат, які не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними документами, та витрат, що понесені позивачем не в період отримання доходу, чим, на думку контролюючого, порушено вимоги п. 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України. Таким чином, встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 123583 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 18537,45 грн.

Колегія суддів, перевіряючи правомірність наведених висновків відповідача, виходить з наступного.

Так, відповідно до п.п.177.2, 177.4 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III Податкового Кодексу.

Згідно з пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України платник податків має право обирати самостійно, якщо інше не встановлено цим Кодексом, метод ведення обліку доходів і витрат.

Згідно з ч.3 ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України» суб'єкти підприємницької діяльності, яким відповідно до законодавства надано дозвіл на ведення спрощеного обліку доходів і витрат, ведуть бухгалтерський облік і подають фінансову звітність у порядку, встановленому законодавством про спрощену систему обліку і звітності.

З аналізу норм зазначеної статті випливає, що надаючи право фізичній особі-підприємцю вести спрощений облік доходів і витрат, одночасно не позбавляє позивача права вести бухгалтерський облік валових витрат.

Так, з матеріалів справи встановлено, що відповідно до усного договору ТОВ «Компанія «Консалт» поставлено позивачу кришки Д49.78.1.сбЦ1.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Поставка вказаних товарно-матеріальних цінностей підтверджується наданими позивачем копіями видаткової накладної РН-000174 від 27.07.2012 року та накладної № 289 від 27.07.2012 р. (а.с. 182, 185, т.1).

Також у ході виконання договору позивач отримав від ТОВ «Компанія «Консалт» податкову накладну № 116 від 27.07.2012 року, виписану контрагентом на суму вартості товарно-матеріальних цінностей, придбаних позивачем в загальному розмірі 25200 грн., в тому числі, ПДВ- 4200 грн. та податкову накладну від 27.07.2012 року за № 25, виписану контрагентом на суму вартості товарно-матеріальних цінностей, придбаних позивачем в загальному розмірі 26880 грн., в тому числі, ПДВ- 4480 грн. (а.с. 181,184, т.1).

Перелік та кількість товарно-матеріальних цінностей, вказаних у видатковій накладній відповідає вказаним показникам у податкових накладних.

Надана позивачем копія виписки по банківському рахунку (а.с. 222, т.1), засвідчує факт виконання ФОП ОСОБА_3 зобов'язань за спірним правочином шляхом перерахування безготівкових грошових коштів, що означає втрату позивачем права власності на ці кошти. Доказів повернення цих коштів до позивача, наявності у позивача та його контрагента спільного інтересу щодо їх отримання позивачем (що могло б мати місце в разі пов'язаності цих осіб), до матеріалів справи суб'єктом владних повноважень не подано. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов'язань такого платника.

Транспортування вказаних товарно-матеріальних цінностей здійснено позивачем власним автотранспортним засобом марки KIA Corento держ. номер НОМЕР_5.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що господарська операція між позивачем і ТОВ «Компанія «Консалт» носить реальний характер, а отже ФОП ОСОБА_3 правомірно включено до валових витрат витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Аудиторська фірма «Фортекс», судом встановлено наступне.

В акті перевірки контролюючим органом відображено висновок про те, що у позивача відсутній платіжний документ про перерахування 2281,2 грн. для ТОВ «Аудиторська фірма «Фортекс», посилаючись на платіжний документ від 19.12.2012 року.

Проте, суд не погоджується з наведеним висновком контролюючого органу, виходячи з наступного.

Так з матеріалів справи слідує, що ТОВ «Аудиторська фірма «Фортекс» надано позивачу консультаційні послуги з питань бухгалтерського та податкового обліку, юридичним питанням, що підтверджується актами виконаних робіт, в тому числі актом від 31.07.2013 року на суму 2281,20 грн. (а.с. 161 т. 1).

ТОВ «Аудиторська фірма «Фортекс» 19.07.2013 року виписана на вказану господарську операцію податкова накладна (а.с. 161 т. 1).

Випискою із банківського рахунку позивача підтверджено, що оплата за надані послуги в повному обсязі в сумі 2281,2 грн. здійснена позивачем 19.07.2013 року (а.с. 162, т.1).

Відповідач ані в письмових заперечення, ані в поясненнях представника в судовому засіданні не надав пояснень, чому перевіряючими не взято до уваги дані платіжного документу від 19.07.2013 року, а прийнято до уваги такий документ від 19.12.2012 року, що не відображає призначення платежу: «послуги у липні 2013 року».

З урахуванням наведеного, суд вважає безпідставним висновок контролюючого органу про безпідставність включення до валових витрат, понесених позивачем витрат у сумі 2281,2 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Аудиторська фірма «Фортекс», та звертає увагу на те, що в акті перевірки питання щодо реальності здійснення вказаної господарської операції перевіряючими не досліджувалось, а порушення пов'язується саме з відсутністю платіжного документу.

Окрім того, з матеріалів справи судом встановлено, що у перевіряємому періоді позивач придбавав та поставляв товарно-матеріальні цінності по господарських операціях з такими контрагентами: ТОВ «Транс Інжинірінг», ПАТ «Металургтрансремонт» ВП «Інгулецький завод по ремонту дизелів «Промдизель», ТОВ «Укртрансдизель», ТОВ «Інвестидор», ТОВ «Електропривід-ЛТД», ТОВ «Клесовський кар'єр нерудних корисних копалин», ПАТ «Управління Механізації «Південтрансбуд», ТОВ «Теплоконтроль», ПАТ «Укренергоремонт», ТОВ «Донбасдизельсервіс», ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна», що підтверджується наданими позивачем податковими накладними, видатковими накладними, довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, накладними, актами виконаних робіт (а.с. 75-146, т.1).

Вказані документи свідчать про придбання позивачем товарно -матеріальних цінностей у контрагентів, їх використання у власній господарській діяльності шляхом продажу та виконанні послуг з ремонту обладнання, що відповідає видам діяльності позивача.

Витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей позивачем віднесено до валових витрат, а доходи відповідно-до валових доходів.

Фактичне здійснення відповідних взаєморозрахунків позивача з контрагентами підтверджується даними виписки по банківському рахунку ФОП ОСОБА_3 (а.с. 197-233, т.1)

Щодо висновків про порушення позивачем п.138.4 ст. 138 ПК України, суд зазначає наступне.

За визначенням п.п. 14.1.228. п.14.1 ст.14 ПК України собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу III цього Кодексу - витрати, що прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу.

Відповідно п. 138.1 ст.138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4,138.6 -138.9, підпунктами 138.10.2 -138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5,138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

За правилами пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2,138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Пункт 138.8 ст. 138 ПК України передбачає, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Також згідно п. 138.4 ст.138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

При цьому, судом досліджено надані позивачем докази та встановлено, що він у перевіряємому періоді придбав товарно-матеріальні цінності, які використав шляхом продажу та при наданні послуг.

Згідно податкових декларацій за 2012-2013 роки (а.с. 191-196, т.1), позивачем віднесено вказані витрати до валових витрат та доходи від реалізованої продукції та наданих послуг.

Щодо твердження відповідача, що витрати відображені позивачем не в тому періоді, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг, то суд зазначене твердження вважає недоведеним, оскільки по-перше: акт перевірки не містить детального опису порушення, по- друге: відповідачем не надано доказів того факту, що зазначена продукція міститься на складі позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність висновків контролюючого органу про порушення позивачем приписів п.п. 177.2, 177.4 ст. 177, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, а отже прийняття податкових повідомлень - рішень № від 07.10.2014 року та № від 18.12.2014 року.

Окремо суд зазначає, що відповідач, відобразивши в акті перевірки висновок про порушення позивачем п. 177.10 ст. 177 ПК України, при прийнятті оскаржуваних рішень не послався на вказану норму як на підставу їх прийняття, у зв'язку з чим обставини, які слугували підставою для відображення вказаних висновків судом не перевіряються при наданні оцінки податкових повідомлень-рішень.

Щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.12.2014року № ф- та рішення № від 18.12.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальних органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, суд виходить з наступного.

Вказана вимога та рішення прийняті відповідачем з урахуванням встановлених порушень п.п. 177.2, 177.4 ст. 177, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України та висновку про заниження чистого оподатковуваного доходу, що є базою нарахування єдиного внеску.

Враховуючи, що судом встановлено протиправність донарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб згідно оскаржуваних податі повідомлень рішень № від 07.10.2014 р. та № від 18.12.2014 р., тому, відповідно, позивачем не було занижено сплату до бюджету суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, враховуючи норми ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-УІ, якою визначено, що орган доходів і зборів надсилає платникам єдиного внеску вимогу про її сплату лише у разі наявності недоїмки, відповідачем протиправно донараховано суму єдиного внеску, а тому вимога про сплату боргу (недоїмки) також підлягає скасуванню.

Крім того, враховуючи положення п. 7.1 Інструкції, яким передбачено, що лише за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, можуть застосовуватися фінансові санкції (штрафи), а відповідачем протиправно застосовано штрафні санкції, оскільки, ФОП ОСОБА_3 правильно нараховано, утримано та сплачено вище вказаний збір, рішення № від 18.12.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальних органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску також є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином суд приходить до висновку про неправомірність прийняття відповідачем податкових повідомлень - рішень № від 07.10.2014 року та № від 18.12.2014 року, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.12.2014року № ф-, рішення № від 18.12.2014року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальних органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, позивачем у судовому засіданні належними та допустимими доказами було доведено обставини на яких ґрунтуються його вимоги, проте, відповідачем не доказано правомірності прийнятих рішень, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Дергачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнаня протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Дергачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 07.10.2014 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Дергачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 18.12.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Дергачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 09.12.2014року № ф-.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дергачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 18.12.2014року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальних органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (адреса: 62302, АДРЕСА_1,) судовий збір в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 25.05.2015 року.

Суддя Горшкова О.О.