Справа № 817/75/15
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нор У.М.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"18" травня 2015 р. Справа № 817/75/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" лютого 2015 р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області до Автогосподарства Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про стягнення витрат на виплату та доставку пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015р. Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області звернулось до суду з позовом про стягнення з Автогосподарства Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області заборгованості по фактичних витратах Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій , призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених згідно п."б"-"з" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" в сумі 3513,24 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2015р. відмовлено в задоволенні позову. Суд першої інстанції встановив підтвердження факту сплати відповідачем заборгованості по фактичних витратах Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за жовтень-грудень 2014р. в сумі 3513,24грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звергнувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просив постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. В скарзі позивач - УПФУ в м.Рівне Рівненської області вказав на те, що суд при прийнятті рішення невірно оцінив надані відповідачем копії платіжних доручень, оскільки з картками особових рахунків рахується заборгованість за попередній період, а відповідно до порядку зарахування поточні платежі зараховуються в погашення боргу за попередній період. Таким чином, на думку апелянта, надані позивачем копії платіжних доручень та дії відповідача ввели суд в оману.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

В силу вимог пп. 1 п. 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року, страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997 року для відповідних платників збору.

А відповідно до п.2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01. 2003 року, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, вказаним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року, набрав чинності з 01.01.2004 року. До цього, діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, передбачений нормами Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 року.

Так, згідно з абз.4 п. 1 ст. 2 даного Закону, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року, визначені в якості об'єкта оподаткування для усіх суб'єктів, які використовують працю найманих працівників. А згідно з абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 року, ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Передбачений п. 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07. 2003 року порядок відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно, конкретизований в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року.

Так, згідно з п. 6.1 Інструкції, з роботодавців (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), у яких працювали або працюють пенсіонери на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відшкодуванню підлягають 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз. 1 п. 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07. 2003 року. А для роботодавців, де працівники були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01. 2003 року, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 року, розміри відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлені диференційовано, в залежності від того, в якому календарному році призначено та/або виплачено пенсію.

Відшкодування роботодавцями витрат на виплату пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 року, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року, в силу положень абз. 4 п. 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року, не здійснюється.

Відповідно до п. 6.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12. 2003 року, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Розмір сум до відшкодування, відповідно до п.6.4 Інструкції, визначається на поточний рік відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. А згідно з п. 6.8. даної Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судами встановлено, що у відповідача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що віднесені до списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, працював ОСОБА_3, що вийшов на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до вимог п.6.4 Інструкції позивачем було направлено для відповідача розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 Відповідно до копії повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідачу був вручений розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п."б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на 2014 рік (а.с.6).

копіями платіжних доручень №429 від 17.10.2014 року на суму 1171,08 грн. (а.с.15), №510 від 19.11.2014 року на суму 1171,08 грн.(а.с.16), №581 від 25.12.2014 року на суму 1170,16 грн. та №589 від 25.12.2014 року на суму 0,92 грн.(а.с.17), підтверджується факт сплати відповідачем заборгованості по фактичних витратах Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за жовтень - грудень 2014 року, в сумі 3513,24 грн.

Тобто, на час розгляду справи судом першої інстанції заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії , призначеної на пільгових умовах за Списком №2 за жовтень-грудень 2014р. в сумі 3513,24 грн. відсутня.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові, оскільки позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами.

В апеляційній скарзі позивач вказав на те, що суд не вірно оцінив копії платіжних доручень, наданих відповідачем, оскільки з картками особових рахунків за підприємством рахується заборгованість за попередній період, а відповідно до порядку зарахування поточні платежі зараховуються в погашення боргу за попередній період.

З цього приводу слід вказати наступне.

У вказаних платіжних дорученнях зазначено призначення платежу, а саме: відшкодування пільгових пенсій за 10, 11, 12 місяці.

Згідно Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ № 22 від 21 січня 2004 року, право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику.

Враховуючи вищенаведене, право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, а тому безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо зарахування поточних платежів за попередній період.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, покладених в основу оскарженого рішення, відповідно, не можуть бути підставою для його скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, тому передбачених статтями 201, 202 КАС України підстав для його зміни чи скасування та ухвалення нового рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

3- відповідачу/відповідачам: Автогосподарство Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області вул. С.Бандери,12-а,м.Рівне,33028

- ,