Справа № 805/946/15-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Куденков К.О.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року справа №805/946/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Геращенка І.В., Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року у справі № 805/946/15-а за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області про визнання недійсним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2015 року Товариство з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області про визнання недійсним рішення управління № 1/17а від 28 січня 2015 року про застосування фінансових санкцій за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку за 2009 рік у розмірі 170,00 грн (а.с. 4-5).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року адміністративний позов Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» задоволено. Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі №1/17а від 28 січня 2015 року про застосування фінансових санкцій за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку (а.с. 49-50).

Не погодившись з судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року у справі № 805/946/15-а про визнання недійсним рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права (а.с. 54-55).

Представники сторін у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 61, 62).

Представник позивача, Жолоб Я.С. 27 травня 2015 року з'явилась до суду та надала клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с. 64).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглядає дану справу відповідно до вимог ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» є юридичною особою () зареєстрованою Виконавчим комітетом Добропільської міської ради Донецької області 01 серпня 2008 року, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - 1 000447; місцезнаходження: 85013, Донецька область, м. Добропілля, м. Білозерське, вул. Строїтельна, буд. 17 (а.с. 14, 15). Діє на підставі Статуту (а.с. 9 -13). Знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області на підставі заяви товариства від 05 грудня 2014 року № 01-1392/1 (а.с. 31), наказу від 16 грудня 2014 року № 234, виданого начальником управління, направлення від 24 грудня 2014 року № 268, 25 грудня 2014 року проведено позапланову документальну перевірку Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» щодо достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01 січня 2009 року по 01 січня 2010 року, про що складено Акт «Про результати позапланової документальної перевірки» від 25 грудня 2014 року №268 (а.с. 32-36).

В результаті проведеної перевірки управлінням встановлені порушення п.4 ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, яка діяла на момент порушення) та п.8.3 Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року №7-6, а саме: подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування по застрахованій особі ОСОБА_3 (НОМЕР_1) за період з 01 січня 2009 року до 01 січня 2010 року, в результаті чого складено припис про усунення порушень.

28 січня 2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі прийнято Рішення №1/17а «Про застосування фінансових санкцій за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку», яким на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за подання недостовірних відомостей за 2009 рік до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» застосовано фінансову санкцію у розмірі 170,00 грн (а.с. 7, 17), рішення направлено на адресу товариства 29 січня 2015 року та отримане позивачем 06 лютого 2015 року (а.с. 16).

Спірним питанням даної справи є правомірність дій управління щодо застосування фінансових санкцій до товариства та винесення рішення №1/17а «Про застосування фінансових санкцій за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку» від 28 січня 2015 року.

Суд першої інстанції, приймаючи спірне рішення, виходив з того, що управління при прийнятті спірного рішення №1/17а від 28 січня 2015 року та накладенні фінансових санкцій на товариство, діяло всупереч вимогам чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За період до 1 січня 2011 року відносини, що виникали між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулювалися Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). Зазначеним Законом визначалися платники страхових внесків, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Згідно з п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону № 1058-IV за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів ПФУ накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

01 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI).

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI визнано такими, що втратили чинність, ч. 1-9 Закону № 1058-IV.

Відповідно до абз. 5 п. 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 2464-VI, стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Абзацом 6 п. 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 2464-VI встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що чинним законодавством збережено лише порядок стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, які були нараховані та/або не сплачені до 1 січня 2011 року. Відповідно, нарахування відповідачем 28 січня 2015 року суми штрафних санкцій за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку за 2009 рік, є неправомірним.

Таким чином, суд вважає, що висновки відповідача, викладені у апеляційній скарзі, є недопустимими та суперечать нормам Кодексу адміністративного судочинства України і які суд не приймає з огляду на положення ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до цієї норми в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 196, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року у справі № 805/946/15-а за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області про визнання недійсним рішення - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Судді І.В. Геращенко

Т.Г.Арабей

Г.М. Міронова