Справа № 694/436/15-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 694/436/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Гончаренко Т.В. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області про визнання протиправними дій, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати його здійснити з 17 вересня 2014 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в призначеному розмірі (90% заробітної плати), згідно з довідкою Головного управління юстиції у Черкаській області від 26 лютого 2015 року №1370/7, з урахуванням зазначених в ній сум матеріальних допомог на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати, з проведеним коригуванням цих виплат, у зв'язку з підвищенням посадових окладів державним службовцям, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №700 та від 01.02.2008 №34.

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, оскільки на такі нараховувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області та отримує пенсію за Законом України «Про державну службу».

Як убачається із матеріалів справи, позивач зверталася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії з урахуванням отримуваного нею в період роботи заробітку, визначеного в довідці Головного управління юстиції у Черкаській області від 26.02.2015 №1370/7.

Однак, позивачу було відмовлено в такому перерахунку.

Обговорюючи правомірність дій відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Із довідки Головного управління юстиції у Черкаській області від 26.02.2015 №1370/7 «Про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» випливає, що позивачу в період служби з 01.01.2006 по 31.12.2007 було виплачено 5934,24 грн матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань та 479,91 грн індексації заробітної плати. З указаних виплат сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Обговорюючи відмову відповідача у врахуванні цих виплат при визначенні розміру пенсії позивача, колегія суддів зважає на наступне.

Основними нормативно-правовими актами, які регулюють порядок призначення та перерахунку пенсій є Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про державну службу», які співвідносяться між собою як загальний та спеціальний.

Згідно змісту статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII, в редакції, чинній на час призначення позивач пенсії, пенсія призначається державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

За Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу (ч. 1 ст. 40).

Частиною 1 статті 66 цього Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно пункту 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Враховуючи приведену норму, до складу заробітної плати (доходу) входять усі види виплат, з яких сплачувались страхові внески та збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У постанові Кабінету Міністрів України № 697 від 18.05.1998 визначено вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. У визначеному цією постановою Уряду України переліку не зазначена ані матеріальна допомога на оздоровлення, ані проіндексована заробітна плата.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 6 зазначеної статті).

Частиною 7 зазначеної норми передбачено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України 31.05.2000 року прийнято постанову №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

У пункті першому названої постанови закріплено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Окрім того, структура заробітної плати визначена Законом України «Про оплату праці», статтею 2 якого закріплено, що до її складу відносяться основна заробітна плата, додаткова заробітна плата (доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому, до інших виплат, зокрема, відносяться суми підвищення оплати праці державного службовця, в якості компенсації подорожчання споживчих товарів і послуг, згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Відтак, суми індексації заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця та повинні бути враховані при обчисленні розміру пенсії позивача.

Право пенсіонера, що отримує пенсію за законодавством України про державну службу, на врахування «інших виплат», підтверджено постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2010 року, яка залишена без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010 року та Вищого адміністративного суду України від 21.11.2012 року.

На виконання зазначеного судового рішення, яке набрало законної сили Правлінням Пенсійного фонду України прийнято постанову «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670», якою затверджено довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». У вказаній довідці міститься поле «інші виплати», з необхідністю їх розшифровки.

Наведене свідчить, що, відмовляючи у перерахунку пенсії з урахуванням таких виплат, як матеріальна допомога та індексація заробітної плати, відповідач діяв усупереч вимогам законів України.

Обговорюючи відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивача, виходячи із розміру 90% заробітної плати відповідно статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу, судова колегія виходить із наступного.

Умови та порядок пенсійного забезпечення державних службовців визначено статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Як вже зазначалось, відповідно до частини другої та п'ятої цієї статті (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Нормою, яка визначає механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям є стаття 37-1 Закону України «Про державну службу». За правилами частини першої цієї статті у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії (частина друга статті 37-1 Закону України «Про державну службу»).

При цьому, внесені Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії таким особам.

Зважаючи на приведене, судовою колегію не встановлено підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування постанови місцевого суду.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області залишити без задоволення.

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Романчук О.М