Справа № 381/1189/15-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 381/1189/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Зуй Т.С. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А
21 травня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Шурка О.І.,
суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,
при секретарі Дешко В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -
Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апелянт посилається на незаконність, необ`єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно було встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у м. Чернігові, в якому просив визнати рішення відповідача щодо відмови у призначеній йому пенсії на пільгових умовах протиправним та зобов`язати призначити і проводити виплату відповідної пенсії з дня досягнення пенсійного віку.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач має право на зменшення пенсійного віку на 10 років, оскільки останнім доведено належними доказами те, що він був зайнятий на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, а тому відповідачем протиправно відмовлено у призначенні йому пенсії відповідно до ст.. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Як вже було зазначено, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач звернувся до пенсійного фонду із заявою, в якій просив призначити йому пенсію відповідно до ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку на 10 років як особі яка працювала у 1986 році у зоні відчуження не менше 5 календарних днів.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, особам, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсійний вік знижується на 10 років.
Для призначення пенсії на пільгових умовах, зокрема подається: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
З виписки наказу по Фастівському автотранспортному підприємству 1066 Київського обласного управління №36 від 10.05.1986 року вбачається відрядження водіїв 1-АК в район Чорнобиля для надання допомоги після аварії, згідно телефонограми Київського обласного управління вантажного автотранспорту з 11.05.1986 року: під номером 4. ОСОБА_1 .
Як свідчить протокол засідання комісії автопідприємства від 10.06.1992 року, період перебування ОСОБА_1 на роботах по ліквідації аварії, встановлений з 11.05.1986 року по 20.05.1986 року, а доплата за перебування з зоні ЧАЕС становить 129,36 крб.
З довідки №75 від 26.10.1992 року, ОСОБА_1 була виплачена додаткова заробітна плата в підвищеному розмірі 129 крб. 36 коп.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність у позивача права на зменшення пенсійного віку, оскільки позивач перебував у зоні відчуження з 11.05.1986 року по 20.05.1986 року, тобто більше ніж п`ять днів, а отже має право на зменшення пенсійного віку на 10 років.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, а судом першої інстанції повно встановлені обставини у справі, яким дана належна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні відносини.
Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області залишити без задоволення, а постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.