Справа № 2а-0770/3211/12
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Справа № 876/6176/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2013 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП), звернувся з позовом в суд до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції та просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.10.2012 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Мукачівської ОДІІІ прийнято всупереч нормам ст. ст.139, 141, п.177.2, 177.4 ст.177 ПК України, донараховано грошове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб, що є ФОП, на спірну суму податку, шляхом виключення з витрат суми 105 998,00 грн. сплачених процентів за користування кредитними коштами. Також безпідставно зменшено розмір витрат підприємця на 383 217,00 грн. за рахунок виключення з них сплаченої ціни придбаних та використаних для ремонту запасних частин до вантажних автомобілів, витрати які відповідно до пп «г» пп. 138.8.5 п. 138.8 ст. 138 ПК України є загальновиробничими. Вважає неправомірним зменшення на 1 201 322,00 грн. витрат за рахунок виключення з них суми нарахованої амортизації вартості основних засобів - вантажних автомобілів, об'єкту нерухомого майна (складу), комп'ютера, оскільки це суперечить нормам ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пп.138.1.1 п.138.1 ст.138, п.138.4, 138.6 - 138.9, пп.138.10.2 - 138.10.4 п.138.10, п.138.11 ст.138, п.144.1 ст.144, п.177.4 ст.177 ПК України. Позивач додатково зазначає, що придбання товарів підтверджується первинними документами.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2013 року в справі №2а-0770/3211/12 адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Мукачівською об'єднаною державною податковою інспекцією подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2013 року в справі №2а-0770/3211/12 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та безпідставною, при її винесенні судом порушено норми матеріального та процесуального права, неповно досліджені та з'ясовані всі обставини справи. Апелянт додатково зазначає, що ведення бухгалтерського обліку складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації, для ФОП на загальній системі оподаткування законодавством не передбачено, а тому до складу витрат ФОП на загальній системі оподаткування не включається сума амортизації основних засобів.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до пп. 1,2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції, 02.10.2012 року Мукачівською ОДПІ складено Акт №3319/17-02/НОМЕР_1 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року.

На підставі вищевказаної перевірки та висновків Акту відповідачем 16.10.2012 року за порушення ст.177 ПК України винесено податкове повідомлення - рішення №, яким ФОП збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 287 391,00 грн. за основним платежем та 71 847,75 грн. за штрафними санкціями.

Статтею 177 Податкового кодексу України визначено оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно із пп. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

В силу п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктами 138.5, 138.10 - 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом «г» пп. 138.10.1 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України передбачено, що до складу інших витрат включаються загальновиробничі витрати, до яких належать витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, оперативну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення.

Відповідно до пп. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов'язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку).

Відповідно до ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Судом вставлено, що позивачем 08 травня 2008 року укладено з ЗАТ «ОТП Банк» кредитний договір на отримання кредиту, призначеного для розвитку бізнесу. За рахунок коштів, отриманих за кредитними договорами позивач придбав два вантажні автомобіля.

Отже, витрати, пов'язані з придбанням автомобілів, а саме відсотки по кредиту, позивачем правомірно віднесено до витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу, у зв'язку з чим, висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для донарахування позивачу грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб є правильними.

Також, судом встановлено, що ФОП включив до складу валових витрат вартість придбаних запчастин від ТзОВ «Автокомплект», ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 В Акті перевірки зазначено, що придбані запчастини відсутні на складі позивача, і документи щодо списання запчастин також відсутні. Однак чинним законодавством не передбачено, що у приватного підприємця в наявності повинен бути склад, а заміна автозапчастин обов'язково повинна бути оформлена актами списання. В матеріалах справи містяться видаткові накладні вищевказаних контрагентів, виписки з банківських рахунків про оплату позивачем запчастин, акти прийому - передачі виконаних робіт по ремонту транспортних засобів, належних позивачу та які задіяні у господарській діяльності підприємця, рахунки -фактури, акти встановлення (заміни) запасних частин, використання матеріалів для відновлення дієздатності транспортного засобу.

Згідно з п.138.1 ст.138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті. За пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку. За приписами п.138.8 ст.138 ПК України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну). Відповідно до п.п «г» пп.138.8.5 п.138.8 ст.138 ПК до складу загальновиробничих витрат включаються витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, оперативну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення. Вказаним підтверджується правомірність включення позивачем до складу витрат сплачену ціну загальним розміром 383 217,00 грн. придбаних запасних частин для вантажних автомобілів, оскільки останні є основними засобами в розумінні пп.14.1.138 п.14.1 ст.14 ПК України.

Крім того, позивачу донараховано податку на доходи фізичних осіб, що є суб'єктом підприємницької діяльності, за рахунок зменшення на 1 201 322,00 грн. витрат на тій підставі, що він зменшив свій сукупний валовий дохід на суму амортизації основних засобів - транспортних засобів, нерухомого майна та комп'ютера без належних на те правових підстав, оскільки фізична особа - платник податку не є платником податку на прибуток, не має обов'язку вести бухгалтерський облік, тому тільки формує витрати згідно з переліком ст.5 «Валові витрати» Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Витрати операційної діяльності визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 статті 138 ПК України. Відповідно до пп.138.1.1 п.138.1ст.138 ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку. Амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг є складовою частиною собівартості виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, що встановлено п.138.8ст.138 ПК України. Таким чином, законодавець чітко, без будь-яких обмежень та додаткових умов, визначив право та спосіб формування суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою витрат, у тому числі й за рахунок сум амортизації. Визначення терміну «амортизація» міститься у пп.14.1.3 п.14.1 ст.14 ПК України, згідно якого амортизація - систематичний розподіл вартості основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів, що амортизується, протягом строку їх корисного використання (експлуатації). Витрати на придбання основних засобів, нематеріальних активів та довгострокових біологічних активів для використання в господарській діяльності підлягають амортизації в силу п.144.1 ст.144 ПК України. Відповідно до пп.14.1.138 п.14.1ст.14 ПК України основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 2500 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 2500 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік). Будівлі, транспортні засоби, комп'ютери відносяться до основних засобів, що встановлено п.145.1 ст.145 ПК України. Таким чином, позивач діяв правильно, оскільки проводив амортизацію належних об'єктів, що використовуються ним у господарській діяльності.

Згідно з п.6 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України для визначення переліку об'єктів основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів за групами відповідно до пункту 145.1 статті 145 цього Кодексу з метою нарахування амортизації з дати набрання чинності розділом III цього Кодексу застосовуються дані інвентаризації, проведеної за станом на 1 квітня 2011 року. Вартість, яка амортизується, по кожному об'єкту основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів визначається як первісна (переоцінена) з урахуванням капіталізованих витрат на модернізацію, модифікацію, добудову, дообладнання, реконструкції тощо, а також суми накопиченої амортизації за даними бухгалтерського обліку на дату набрання чинності розділом III цього Кодексу. Посилання відповідача на вказану норму не заслуговує на увагу, так як відсутність встановленого законом обов'язку фізичної особи підприємця вести облік основних засобів та нараховувати амортизацію не заперечує наявність відповідного права у платника податку, що кореспондується із положеннями п.177.4 ст.177 ПК України

Суд апеляційної інстанції зазначає, що на підставі аналізу норм матеріального права в аналогічній справі Верховний Суд України в постанові від 15.04.2014 року №21-53а14(3) зробив висновок, що валовий дохід платників податків фізичних осіб підлягає зменшенню на суму амортизаційних відрахувань у разі ведення такими платниками бухгалтерського обліку балансової вартості основних фондів та за умови фактичного отримання валового доходу завдяки використанню відповідних основних фондів.

Судом встановлено, що позивач бухгалтерський облік веде, керуючись нормами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 року №92, що підтверджується первинними та обліковими (бухгалтерськими) документами.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції залишити в силі, як таку, що прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2013 року в справі №2а-0770/3211/12 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос