Справа № 2227/1421/12
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2227/1421/12 Головуючий у 1-й інстанції:Гончарук-Аліфанова О.Ю

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

19 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 серпня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :
в грудні 2006 року позивач звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення на користь позивача суми недоплачених щомісячних підвищень до пенсії як інваліду війни ІІІ групи у розмірі 10 995,36 грн.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2006 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2009 року, позов задоволено: зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу як інваліду війни ІІІ групи на 200 % мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму за 2002-2006 роки, враховуючи виплачене підвищення за цей період.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.03.2012 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задоволено, постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2006 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2009 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30 липня 2012 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28.08.2012 року позов задоволено частково: стягнено з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму недоплачених щомісячних підвищень до пенсії інваліду війни ІІІ групи за період часу з 01.01.2006 року по 31.03.2006 року 255,27 грн.

Не погодившись з постановою суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись при цьому на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повноважних представників до суду не направили, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. До початку розгляду справи від представників відповідача надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є інвалідом війни ІІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , та має право на пільги, передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Підвищення до пенсії як учаснику війни виплачувалося позивачу в період з 01 жовтня 2002 року по 31 березня 2006 року у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету".

Не погодившись з розміром виплат, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача недоплачених щомісячних підвищень за 2006 рік з розрахунку 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з вирахуванням виплачених 19,91 грн. за місяць, що становить з 01 січня 2006 року по 31 березня 2006 року 255,27 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.03.2012 року постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2006 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2009 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, Вищий адміністративний суд України виходив з того, що суди попередніх інстанцій не встановили всіх обставин, в тому числі не з`ясували дотримання позивачем строку звернення та можливого застосування положень процесуального закону встановленого статтями 99, 100 КАС України. Крім того, Вищий адміністративний суд України звернув увагу на те, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з 1 січня 2006 року інвалідам війни ІІІ групи пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з ч. 5 ст. 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (у редакції, чинній до 1 січня 2006 року) інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком, II групи - 350 процентів мінімальної пенсії за віком, III групи - 200 процентів мінімальної пенсії за віком.

1 січня 2006 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 5 жовтня 2005 року, згідно з яким частину 4 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено в новій редакції, відповідно до якої інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вказані положення Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не змінювались, такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), у встановленому законом порядку не визнавались.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду 05.12.2006 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача про перерахунок та виплату підвищення до пенсії як учаснику війни у розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком підлягають захисту за грудень 2005 року.

Згідно з ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

В задоволенні позовних вимог про перерахунок та виплату підвищення до пенсії як учаснику війни у розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком за січень - березень 2006 року необхідно відмовити, оскільки, починаючи з 01.01.2006 року, набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", згідно з яким частину 4 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено в новій редакції.

В оскарженій постанові суд першої інстанції стягує з відповідача суму недоплачених щомісячних підвищень до пенсії інваліду війни ІІІ групи за період часу з 01.01.2006 року по 31.03.2006 року у розмірі 255,27 грн.

Колегія суддів зазначає, що перерахунок щомісячного підвищення до пенсії як інваліду війни ІІІ групи не входить до компетенції суду і є функцією органів Пенсійного фонду України на підставі даних персоніфікованого обліку та в порядку, встановленому Законом, тому судом першої інстанції помилково обрано спосіб захисту права позивача шляхом проведення стягнення з відповідача невиплаченої суми щомісячного підвищення до пенсії як інваліду війни ІІІ групи.

Колегія суддів вважає, що таким способом, який відповідає вимогам чинного законодавства у спірних правовідносинах, є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного підвищення до пенсії як інваліду війни ІІІ групи за грудень 2005 року, оскільки саме до повноважень органів Пенсійного фонду України належить здійснення пенсійного забезпечення військовослужбовців.

Таким чином, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, у зв`язку з чим і заявлені позовні вимоги також підлягають частковому задоволенню.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити частково.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 серпня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення заборгованості скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у виплаті щомісячного підвищення до пенсії ОСОБА_1 як інваліду війни ІІІ групи у розмірі, встановленому ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії як інваліду війни ІІІ групи у розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ( в редакції, яка діяла до 01.01.2006 року) за грудень 2005 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.
Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.