Справа № 204/8252/13-а (2а/204/214/14)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2015 рокусправа № 204/8252/13-а (2а/204/214/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

представника відповідача: Борисенко А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2014 року у справі № 204/8252/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України в особі Управління Міністерства Внутрішніх справ України у Дніпропетровській області, третя особа: Державна казначейська служба України в особі Головного управління у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2014 року адміністративний позов ОСОБА_3 був залишений без розгляду..

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2014 року скасувати та прийняти судове рішення, яким направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Також, заявник апеляційної скарги зазначив, що ним не був пропущений строк на звернення до суду, оскільки на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю позовна давність не розповсюджується.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України в особі Управління Міністерства Внутрішніх справ України у Дніпропетровській області, третя особа: Державна казначейська служба України в особі Головного управління у Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів у розмірі 108454.23 грн.

Ухвалою Красногвардійського районного суду від 12.11.2014 року позовна заява ОСОБА_3 була повернута Позивачу.

Не погодившись з обґрунтованістю повернення позовної заяви, Позивач оскаржив її та за наслідками розгляду Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом остання була скасована, а справу було направлено до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Однак, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровстька від 29.09.2014 року адміністративний позов ОСОБА_3 було залишено без розгляду.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем не були дотриманні строки на подання адміністративного позову та не були поданні обгрунтованні пояснення щодо його пропуску.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зі змісту п.1 ст.2 КАС України вбачається, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1, 2 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.103 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Зі змісту зазначених процесуальних норм вбачається, що основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб від їх порушень з боку держави. При цьому, строк звернення таких осіб за захистом своїх прав та інтересів обмежений та складає шість місяців, який починає обраховуватися з наступного дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення Позивача до суду, було нездійснення Відповідачем виплат ОСОБА_3 страхових сум у зв'язку з його захворюванням, одержаним при виконанні службових обов'язків.

Так, відповідно до Положення про порядок і умови державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України, затвердженого Постановою КМУ України від 19.11.1992 року №627, страховик виплачує страхові суми особам рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ (їхнім спадкоємцям) у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку і громадської безпеки, боротьбі із злочинністю: у разі встановлення застрахованому інвалідності, що настала у період служби (роботи), але не пізніш як через 3 місяці після звільнення зі служби (роботи) чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце при виконанні службових обов'язків: інвалідові III групи - в розмірі трирічного грошового утримання.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач звільнився з органів внутрішніх справ 06.12.2005 року у зв'язку з погіршенням стану здоров'я та 27.02.2006 року отримав інвалідність.

Тобто, з 07.12.2005 року почав обраховуватися тримісячний строк на виплату Відповідачем страхових сум у зв'язку з захворюванням, одержаним при виконанні службових обов'язків, та закінчувався відповідно 07.03.2007 року.

Так, приписами чинного законодавства встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який починає обраховуватися з наступного дня, після того як особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав або інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач був обізнаний про наявність у Відповідача обов'язку виплатити йому страхові кошти, що свідчить про початок відрахування шестимісячного строку на звернення до суду з 08.03.2007 року, який відповідно спливав 08.09.2007 року.

Проте, адміністративний позов про стягнення страхових коштів був поданий лише 07.11.2013 року, тобто після спливу шестимісячного строку на подання адміністративного позову, що свідчить про необхідність залишення його без розгляду.

Посилання Позивача на приписи ст.268 Цивільного кодексу України, як на підставу скасування ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, оскільки зазначеною нормою регулюється порядок обчислення строків на подання позову до суду в порядку цивільного судочинства, в той час як обчислення строків на подання адміністративного позову встановлюється виключно Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості залишення адміністративного позову ОСОБА_3 без розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2014 року є обґрунтованою та законною, а підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ч.3 ст.160, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2014 року у справі № 204/8252/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко