Справа № 569/19036/14-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Крижова О.Г.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" травня 2015 р. Справа № 569/19036/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "18" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату коштів ,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2014 року ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду із адміністративним позовом про зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити певні дії.

В обґрунтування вимог ОСОБА_3зазначила, що 21.11.2014 року вона звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Рівне із заявою про перерахунок пенсії. У заяві Позивач просив здійснити перерахунок пенсії із урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати. Листом від 26.11.2014 року №476/10 управлінням Пенсійного фонду України в м. Рівне було відмовлено в проведенні перерахунку з посиланням на те, що порядок та умови визначення розміру заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям визначено постановою Кабінету міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії», відповідно до п. 5 якої форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики України. Установа, яка видає довідку про для призначення (перерахунку) пенсії при заповненні колонки «Інші виплати» несе відповідальність за достовірність та обґрунтованість видачі довідки. Згідно зі статтею 33 означеного Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі, премій та інших надбавок, відтак, Відповідач вважає, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань та суми виплат індексації заробітної плати не входять в структуру складових заробітної плати, що враховується при обчисленні пенсії.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 лютого 2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити перерахунок та виплати призначеної ОСОБА_3 (ідент. номер НОМЕР_1), пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» починаючи із 01.12.2014 року з урахуванням отриманих сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та сум індексації заробітної плати відповідно до довідки №08-7257 від 21.11.2014 року, виходячи із 80% розміру заробітної плати.

У апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Рівне та отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» в розмірі 90 % заробітної плати державного службовця.

21.11.2014 року ОСОБА_3 звернулась до Відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням фактично отриманих сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати у відповідності до довідки від 20.11.2014 року №08-7257. Листом від 26.11.2014 року №476/10 управління Пенсійного фондом України в м. Рівне Позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплати, доходу), на які відповідно до вказаних Законів нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці, при цьому враховується основна і додаткова заробітна плата, визначена Законом України "Про оплату праці".

Таким чином, матеріальна допомога враховується під час обчислення середнього заробітку, на неї нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому остання повинна враховуватися при обчисленні пенсії державного службовця.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

У ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою ст.33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на соціально-побутові потреби входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення , на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відтак, твердження відповідача про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу надано пенсійним органом положенням Законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року справа №21-430а11, постанова від 28 травня 2013 р. справа №21-97а13), що в силу вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для застосування.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що при визначенні розміру пенсії позивачу відповідачем безпідставно не було враховано всі види оплати праці, на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно зазначив розмір відсотків від суми заробітної плати - 80 %.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи та досліджено апеляційним судом, позивачу пенсія була призначена 27.09.2011 року відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 90% від суми заробітної плати, що не заперечується відповідачем у листі від 26 листопада 2014 року №476/10.

Крім того, Верховний Суд України в постанові від 10 грудня 2013 року у справі №21-420а13 висловив правову позицію, відповідно до якої при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, і яка діяла на момент призначення пенсії, а не при перерахунку вже призначеної пенсії.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини, що мають значення для справи, та надана правильна юридична оцінка, але рішення прийнято з помилковим застосуванням норми матеріального права в частині визначення розміру пенсії у відсотках, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду зміні в цій частині, в іншій залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "18" лютого 2015 р. змінити.

Абзац другий резолютивної частини постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 18 лютого 2015 року в такій редакції:

"Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити перерахунок та виплати призначеної ОСОБА_3 (ідент. номер НОМЕР_1), пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» починаючи із 01.12.2014 року з урахуванням отриманих сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та сум індексації заробітної плати відповідно до довідки №08-7257 від 21.11.2014 року, виходячи із 90% розміру заробітної плати."

В решті постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

- ,