Справа № 820/440/15
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 р.Справа № 820/440/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "Південдіпрошахт" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2015р. по справі № 820/440/15

за позовом Державного підприємства "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "Південдіпрошахт"

до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державне підприємство "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "Південдіпрошахт", звернулося до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати рішення відповідача від 21.08.2014року № 3-9 та № 12-13.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 р. адміністративний позов залишено без задоволення.

Державне підприємство "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "Південдіпрошахт", не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 р. та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Державне підприємство "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "Південдіпрошахт" перебуває на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

На підставі ч. 10 та п. 2 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", відповідачем на адресу позивача направлено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску: від 21 серпня 2014 року № 3 про нарахування штрафу у розмірі 15 971,98 грн. та пені у розмірі 7 304,88 грн.,за період з 22.10.2013 року по 02.12.2013 року. всього в сумі 23276,86грн.; від 21 серпня 2014 року № 4 про нарахування штрафу у розмірі 20 389,33 грн. та пені у розмірі 8 453,15 грн., за період з 21.11.2013 року по 03.01.2014 року,всього в сумі 28 842,48 грн.; від 21 серпня 2014 року № 5 про нарахування штрафу у розмірі 20 215,3 грн. та пені у розмірі 2 830,15 грн., за період з 21.12.2013 року по 03.01.2014 року, всього в сумі 23 045,49 грн.;від 21 серпня 2014 року № 6 про нарахування штрафу у розмірі 1 491,77 грн. та пені у розмірі 134,2 грн., за період з 21.01.2014 року по 29.01.2014 року, всього в сумі 1 625,97 грн.; від 21 серпня 2014 року № 7 про нарахування штрафу у розмірі 3 844,54 грн. та пені у розмірі 422,9 грн., за період з 21.02.2014 року по 03.03.2014 року, всього в сумі 4 267,44 грн.; від 21 серпня 2014 року № 8 про нарахування штрафу у розмірі 11 415,05 грн. та пені у розмірі 3 474,23 грн., за період з 21.03.2014 року по 07.05.2014 року, всього в сумі 14 889,28 грн.; від 21 серпня 2014 року № 9 про нарахування штрафу у розмірі 12 454,43 грн. та пені у розмірі 5 340,51 грн., за період з 23.04.2014 року по 16.06.2014 року, всього в сумі 17 794,94 грн.; від 21 серпня 2014 року № 10 про нарахування штрафу у розмірі 1 767,67 грн. та пені у розмірі 1 903,13 грн., за період 3 21.06.2013 року по 01.10.2013 року, всього в сумі 3 670,8 грн.; від 21 серпня 2014 року № 11 про нарахування штрафу у розмірі 17 083,28 грн. та пені у розмірі 16 252,17 грн., за період 3 21.07.2013 року по 01.11.2013 року, всього в сумі 33 335,45 грн.; від 21 серпня 2014 року № 12 про нарахування штрафу у розмірі 13 603,7 грн. та пені у розмірі 9 930,7 грн., за період з 21.08.2013 року по 01.11.2013 року, всього в сумі 23 534,4 грн.; від 21 серпня 2014 року № 13 про нарахування штрафу у розмірі 16 648,91 грн. та пені у розмірі 8 092,95 грн., за період з 23.09.2013 року по 02.12.2013 року,всього в сумі 24 741,86 грн.

Позивач, не погодившись з рішеннями податкового органу провів процедуру адміністративного оскарження, шляхом звернення до Головного управління Міндоходів у Харківській області зі скаргою від 05.09.2014 року № 31-11-271, далі у тексті цього документу також скорочено -"первісна скарга", згідно якої просило скасувати рішення.

За результатами розгляду первісної скарги, ГУ Міндоходів у Харківській області прийнято рішення від 15.09.2014 року № 6177/10/20-40-10-04-17, далі у тексті цього документу також скорочено - "рішення про розгляд скарги", згідно якого відмовлено ДП "Південдіпрошахт" в розгляді скарги на підставі пункту 1.7 розділу І Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 452.

ДП "Південдіпрошахт", не погодившись з винесеними відповідачем рішеннями, а також рішенням Головного управління Міндоходів у Харківській області про розгляд первісної скарги, направило до Державної фіскальної служби України скаргу від 29.09.2014 року № 31-11-282, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 27.10.2014 року № 5639/6/99-99-10-01-07-15 про направлення первісної скарги на новий розгляд до Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Судовим розглядом встановлено, що за результатами розгляду первісної скарги Головним управління Міндоходів у Харківській області прийнято рішення від 28.11.2014 року № 7989/10/20-40-10-04-17, згідно якого скасовані рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова від 21.08.2014 року № 10 в частині застосування штрафних санкцій та пені у загальному розмірі 3 150,55 грн.; від 21.08.2014 року № 11 в частині застосування штрафних санкцій та пені у загальному розмірі 6 412,14 грн. рішення від 21.08.2014 року № 5, № 10, № 11 як виконавчі документи - скасовані та відкликані. Рішення від 21.08.2014 року № 3, № 4, № 6, № 7, № 8, № 9, № 12, № 13 залишено без змін, а скарга ДП "Південдіпрошахт" від 29.09.2014 року № 31-11-282 в цій частині - без задоволення.

Не погодившись з рішеннями про нарахування штрафу та пені, а також з рішенням Головного управління Міндоходів у Харківській області від 28.11.2014 року № 7989/10/20-40-10-04-17 про результати розгляду скарги, ДП "Південдіпрошахт" направило до ДФС України скаргу, у відповідності до якої просило скасувати рішення про нарахування штрафу та пені. На зазначену скаргу, 05.01.2015 року ДП "Південдіпрошахт" від ДФС України отримало рішення від 26.12.2014 року № 9972/8/99-99-10-01-07-15, у відповідності до якого рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 21.08.2014 року № 3, № 4, № 6, № 7, № 8, № 9, № 12, № 13 ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області та рішення за результатом розгляду первинної скарги від 28.11.2014 року № 7989/10/20-40-10-04-17 ГУ Міндоходів у Харківській області залишено без змін, а скаргу ДП "Південдіпрошахт" без задоволення.

Не погодившись з рішеннями Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, та з того, що суб'єктом владних повноважень доведено правомірність формування та направлення спірних рішень від 21.08.2014року № 3-9 та № 12-13.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Згідно з п.п.20.1.19, п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно п.н. 1, 2 п. 4.1 розділу 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №455 (далі - Інструкція), єдиний внесок нараховується на суми, що визначені базою для нарахування єдиного внеску, які не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов'язкових платежів, що відповідно до Закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" або за договорами позики, придбання товарів та виплат чи на інші цілі за дорученням отримувача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону, п.п. . 6 п. 4.3 розділу 4 Інструкції №455, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Отже, згідно вказаних правових норм, остаточний розрахунок за базовий звітний період здійснюється платником страхових внесків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суми яких нараховується єдиний внесок.

Згідно п. 6.2 Інструкції № 455, сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена платниками у строки, визначені відповідно до Закону та п.п. 6 п. 4.3, абз.2 п.п. 2, п.п. З п.4.5 та п.п. 2 п.4.6 розділу IV Інструкції, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Судовим розглядом встановлено, що ДП "Південдіпрошахт" не проведено сплату єдиного внеску, відповідач застосував до позивача штрафні санкції, згідно вимог п.2 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціального страхування", відповідно до положень якого орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціального страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згдіно ч.13 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціального страхування" нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що ДПІ у Київському районі правомірно та з урахуванням вищезазначених вимог ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціального страхування" нараховано штрафні санкції в розмірі 10% за несвоєчасно сплачену суму та нарахована пеня з розрахунку 01, % суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до абз. 1 п. 10. ст. 9 Закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціального страхування", днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Водночас, відповідно до п. 12. ст. 9 Закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціального страхування", єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано до суду належних доказів проведення оплати єдиного внеску або відсутності обов'язку виконання податкового зобов`язання по сплаті єдиному податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та не наведено будь-яких поважних обставин, які перешкоджали виконанню цього обов`язку.

Колегія суддів не бере до уваги посилання позивача на неправомірність прийнятих рішень суб`єкта владних повноважень про нарахування штрафних санкцій, з огляду на відсутність коду ЄДРПОУ підприємства в оскаржуваних рішеннях, оскільки окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Державного підприємства "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "Південдіпрошахт" задоволенню не підлягають.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "Південдіпрошахт" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2015р. по справі № 820/440/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.
Судді Мельнікова Л.В. Донець Л.О.
Повний текст ухвали виготовлений 25.05.2015 р.