Справа № 820/225/15
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 р.Справа № 820/225/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Бершова Г.Є.
Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.
за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2015р. по справі № 820/225/15
за позовом ОСОБА_1
до Харківського обласного військового комісаріата Міністерства оборони України
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:
- визнати неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невизнання його учасником бойових та скасувати його рішення, викладене в протоколі № 5 засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій від 05.11.2014 р.;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинити дії щодо надання йому статусу учасника бойових дій та видати посвідчення учасника бойових дій встановленого зразка.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувані дії відповідача вчинені без дотримання вимог законодавства, а тому порушують його права та інтереси, що потребує судового захисту.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 20.05.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах СРСР та Збройних Силах України в періоди з 12.11.1971 р. по 01.11.1973 р., з 14.02.1974 р. по 01.03.1994 року.
В період з квітня 1982 року по січень 1985 року позивач проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_1 , яка знаходилась в Народній республіки Ангола, де останній приймав участь у бойових діях, а в 1994 році був звільнений в запас по закінченню строку військової служби.
З метою отримання статусу і посвідчення учасника бойових дій та відповідних пільг, згідно п. 2 ст. 6, 12 та 18 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" позивач звернувся до Харківського обласного військового комісаріату.
05.11.2014 року на своєму засіданні Комісія розглянула питання про встановлення позивачу статусу учасника бойових дій, відповідно до ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", однак йому було відмовлено у визнанні учасником бойових дій через відсутність правових підстав, а саме: через те, що, він проходив військову службу в Анголі з 29.04.1982р. по 11.01.1985р., тобто в період, в який бойові дії на цій території не велися.
Позивач з вказаною відмовою не погодився та звернувся до суду.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволені позовних вимог, виходив з того, що відповідач не мав правових підстав для визнання його учасником бойових дій та надання йому такого статусу.
В доводах апеляційної скарги позивач зазначив, що факт ведення бойових дій в Республіці Ангола поза межами періоду 1975-1979 рр. є загальновідомим, а також те що, його перебування в Республіці Ангола підтверджується Довідкою 10 Головного управління Генерального штабу Збройних Сил СРСР.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу ї військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).
Перелік держав, періоди бойових дій в них визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1994 р. № 63, на території Анголи бойові дії велися в період з листопада 1975 р. по листопад 1979 р.
Тобто, відповідно до цього Переліку бойові дії на території Анголи після листопада 1979 року не велися.
Доводи апеляційної скарги щодо довідки колегія суддів не приймає, оскільки позивач не надав до суду достатніх доказів на підтвердження своїх вимог.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2015р. по справі № 820/225/15 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.