Справа № 822/5522/14
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/5522/14

Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

14 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.,

суддів: Граб Л.С., Мельник-Томенко Ж. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування приписів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо складання акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 4/330 від 09.12.2014 року; визнати протиправними дії відповідача щодо обстеження земельної ділянки та складання акту її обстеження № 4/519 від 09.12.2014 року; скасувати приписи про усунення порушень вимог земельного законодавства від 09.12.2014 року № 4/330 та № 4/331.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.01.2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано припис Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області № 4/331 від 09.12.2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем та відповідачем оскаржено його в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, апеляційну скаргу відповідача - задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати з ухваленням нової про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи наступне.

Відповідачем 09.12.2014 року проведено перевірку дотримання позивачем вимог земельного законодавства на території Варварівської сільської ради, про що складено акт №4/330, а також здійснено обстеження земельної ділянки, площею 0,6787 га, яка належить позивачу на праві приватної власності, та складено акт її обстеження № 4/519.

В результаті проведеної перевірки встановлено, що позивач на території Варварівської сільської ради використовує земельну ділянку, площею 0,6787 га, не за цільовим призначенням, що є порушенням п. "ґ" ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, а також позивачем здійснено самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0129 га, чим порушено вимоги п. "б" ч. 1 ст. 211 цього Кодексу.

В зв'язку з виявленими порушеннями відповідачем винесено приписи від 09.12.2014 року № 4/330 (самовільне зайняття земельної ділянки) та № 4/331 (невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням), якими позивача зобов'язано в 30-денний термін усунути виявлені під час перевірки порушення вимог земельного законодавства.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем не доведено факту використання позивачем земельної ділянки не за цільовим призначенням, не надано жодних доказів на його підтвердження, а у матеріалах перевірки, копії яких знаходяться в матеріалах справи, відсутні будь-які фактичні дані, які б підтверджували використання позивачем земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними та вважає за необхідне зазначити наступне.

Державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно абзаців 1, 3 пункту "а" частини 1 статті 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать в тому числі і такі повноваження:

- додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

- додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Відповідно до частини 1 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року №459/2011, Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Постановою Кабінету міністрів України від 12.12.2011 року № 1300 "Про утворення територіальних органів Державної інспекції сільського господарства України" утворено відповідні територіальні органи згідно встановленого переліку, в тому числі і Державну інспекцію сільського господарства України в Хмельницькій області.

Частинами 1, 2, 3, підпунктом "а" пункту 4.1 частини 4 Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.12.2011 року № 770, встановлено, що Державна інспекція сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальним органом Державної інспекції сільського господарства України та їй підпорядковується.

Повноваження Держсільгоспінспекції поширюються на територію Автономної Республіки Крим, відповідної області, міст Києва і Севастополя.

Основним завданням Держсільгоспінспекції є реалізація повноважень Державної інспекції сільського господарства України у межах відповідної території.

Держсільгоспінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за:

- дотриманням вимог земельного законодавства при набутті права власності на земельні ділянки за договорами купівлі-продажу, міни, дарування, застави та іншими цивільно-правовими угодами;

- дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

- проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою;

- дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Відповідно до пункту 3 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України в Хмельницькій області, затвердженого наказом Державної інспекції сільського господарства України від 12.02.2012 року №106, визначено, що основним завданням Держсільгоспінспекції в Хмельницькій області є реалізація повноважень Державної інспекції сільського господарства України в межах Хмельницької області.

З аналізу наведених норм, вбачається, що Державна інспекція сільського господарства України в Хмельницькій області, як територіальний орган Державної інспекції сільського господарства України, зобов'язана виконувати основні завдання щодо державного контролю за використанням та охороною земель згідно встановлених повноважень.

Згідно статті 9 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, в тому числі і шляхом проведення перевірок.

Відповідно до статті 10 зазначеного Закону державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель.

З огляду на вищевикладене вбачається, що відповідач як контролюючий орган в сфері дотримання вимог земельного законодавства наділений повноваженнями щодо проведення перевірок, складання актів перевірок, обстеження земельних ділянок та складання актів їх обстеження.

З приводу виявлених під час перевірки порушень позивачем вимог земельного законодавства суд звертає увагу на наступне.

У статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" наведено поняття "невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням", тобто невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень).

Крім того, "самовільне зайняття земельної ділянки" - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідачем 09.12.2014 року складено приписи щодо усунення порушень вимог земельного законодавства, які полягали у самовільному зайнятті земельної ділянки та використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Встановлено, що позивач для ведення особистого селянського господарства на праві приватної власності використовує земельну ділянку, площею 0,6787 га, яка знаходиться на території Варварівської сільської ради.

Вказана земельна ділянка, як зазначено в акті її обстеження від 09.12.2014 року № 4/519, відноситься до категорії - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

У статті 1 Закону України "Про особисте селянське господарство" визначено, що особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Однак, під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що ОСОБА_2 використовує на території Варварівської сільської ради приміщення телятника по вул. Шкільній, 42 (т), під яким розміщена земельна ділянка, площею 0,6787 га, не за цільовим призначенням, а саме, як складське приміщення меблевої продукції.

Державним інспектором сільського господарства в Хмельницькій області ОСОБА_3 були складені акт обстеження земельної ділянки від 09.12.2014 року №4/519, та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 09.12.2014 року №4/330 в присутності сільського голови ОСОБА_4, яким зафіксовано факт нецільового використання земельної ділянки та самовільний захват земельної ділянки, площею 0,0129 га.

Зазначені акти від 09.12.2014 року апеляційний суд приймає як належні та допустимі докази фіксування порушення позивачем вимог земельного законодавства.

Крім того, порушення процедури проведення перевірки не спростовує факту наявності порушень вимог земельного законодавства з боку позивача.

В зв'язку з цим, апеляційний суд приходить до висновку, що припис № 4/331 від 09.12.2014 року є правомірним, та складений на підставі, в межах та у спосіб, визначений законодавством.

Крім того, порушення позивачем вимог земельного законодавства в частині самовільного зайняття земельної ділянки підтверджується копією кадастрового плану (зйомка існуючого периметру) земельної ділянки ПП «Радість», з якого вбачається, що позивачем самовільно зайнято земельну ділянку, площею 0,0129 га, на території Варварівської сільської ради.

Доказів використання вказаної земельної ділянки на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування позивачем не надано.

Апеляційний суд погоджується із позицією суду першої інстанції щодо безпідставності посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 року № 408 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами", якою передбачено отримання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами шляхом прийняття відповідного розпорядження, оскільки вказана постанова стосується перевірок лише підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців, однак в даному випадку позивач перевірявся відповідачем як фізична особа без статусу суб'єкта господарювання, а тому дія цієї постанови не поширюється на спірні правовідносини.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач склав акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 4/330 від 09.12.2014 року, акт обстеження № 4/519 від 09.12.2014 року, приписи про усунення порушень вимог земельного законодавства від 09.12.2014 року № 4/330 та № 4/331 за наявності порушень вимог земельного законодавства з боку позивача, що підтверджується наявними у справі матеріалами.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем під час розгляду справи було надано достатньо належних доказів, які свідчать про законність прийнятих рішень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування приписів скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С.

Мельник-Томенко Ж. М.