Справа № 201/6887/15-а
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/6887/15-а
Провадження № 2а/201/76/2015р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

28.04.2015р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнати протиправними дії по застосуванню при нарахуванні пенсії по втраті годувальника показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 1 197,91 грн. за 2007 рік, про визнання протиправними дії при нарахуванні пенсії по втраті годувальника з виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) годувальника, періоду з березня 2008р. по грудень 2010р., зобов'язати УПФУ здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника з 10.02.2015р. з урахуванням страхового стажу годувальника після її призначення, відповідно до п. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника заробітної плати за 2009р. у розмірі 1 650,43 грн., з включенням до розрахунку розміру пенсії періоду за який враховується заробітна плата (дохід) годувальника з березня 2008р. по грудень 2010р., з урахуванням фактично отриманих ОСОБА_2 сум (а.с. № 2 - 7).

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вона отримувала пенсію у зв'язку з втратою годувальника - її чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі ст.ст. 36, 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". На підставі її заяви від 10.02.2015р. її переведено на пенсію по втраті годувальника з 10.02.2015р. 23.03.2015р. вона звернулася до відповідача із заявою, в якій просила повідомити про розмір пенсії по втраті годувальника, роз'яснення законодавчих підстав її нарахування. Листом УПФУ від 03.04.2015р. № 4-53 позивачці надана відповідь про те, що при розрахунку пенсії використаний показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 1 197,91 грн. за 2007р. на підставі п. 1 Постанови КМУ від 23.04.2012р. № 327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення". Отже заробітна плата для розрахунку пенсії годувальника розрахована як: 1 197,91 грн. х 5,39341= 6460,82 грн. Позивачка вважає, що показник середньої заробітної плати 1 197,91 грн. за 2007р. УПФУ застосовано не вірно і повинен бути застосований показник 1 650,43 грн. за 2009р. - рік попередній перед виходом годувальника на пенсію, з урахуванням фактично отриманих ним сум. Її чоловіку пенсія була призначена у 2010р., після звернення 12.02.2010р. із відповідною заявою до УПФУ. Тому відповідні положення Постанови № 327 щодо показника середньої заробітної плати (доходу) за 2007р. застосовані бути не можуть. Вона переведена на пенсію по втраті годувальника, якому пенсія призначалась із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2009р., в розмірі 1 650,43 грн., тому цей показник і повинен застосовуватись при розрахунку її пенсії, що визначено рішенням Жовтневого районного суд міста Маріуполя Донецької області від 15.09.2010р. за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області. Також позивачка вважала неправомірними дії УПФУ щодо виключення зі страхового стажу годувальника при обчисленні пенсії періоду з березня 2008р. по грудень 2010р.. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем було отримано позовну заяву з доданими до неї документами та ухвалу про відкриття провадження у справі. 19.05.2015р. до суду надійшли заперечення представника відповідача - заступника начальника УПФУ Прищепної І.О., в яких зазначено, що позов не визнає в повному обсязі, просить відмовити в задоволені позову, посилаючись на те, що з лютого 2015р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ та до 10.02.2015р. отримувала пенсію за віком. На підставі її заяви з 10.02.2015р. її переведено на пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058 - IV від 09.07.2003р. Згідно із ч. 3 ст. 45 цього Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Згідно п. 1 постанови КМУ "Про підвищення рівня соціального захисту населення" № 327 від 23.04.2012р. пенсії, призначені (перераховані) до 2008р. із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006р.р. відповідно до Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006р.р. відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007р. та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007р. Пенсії особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, призначені до 2007р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, перераховуються у порядку, встановленому абзацом першим цього пункту, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007р.. Оскільки, за матеріалами пенсійної справи, позивачці пенсія за віком була перерахована 19.02.2007р., тобто до 2008р., то на неї розповсюджується п. 1 вказаної постанови та застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) при переведені на пенсію за віком за 2007р.- 1197,91 грн. Абзацом 3 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У відповідності з цією нормою, з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії годувальника, було виключено (оптимізовано) період з березня 2008р. по грудень 2010р. Тому вважає, що пенсія призначена вірно і просить відмовити у позові (а.с. № 31-32).

У відповідності до положень ст. 1832 КАС України, справа розглядається в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Згідно ст. 24 Конституції України зазначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р., загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ з лютого 2015р. та до 10.02.2015р. отримувала пенсію за віком. На підставі заяви з 10.02.2015р. її переведено на пенсію по втраті годувальника - її чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що не заперечується сторонами (а.с. № 10-12).

Її чоловік отримував пенсію в розмірі 5 925,63 грн., що підтверджується разовим дорученням УПФУ № 176 від 05.02.2015р. на отримання допомоги на поховання (а.с. № 8).

23.03.2015р. позивачка звернулася до УПФУ із заявою, в якій просила повідомити про розмір пенсії по втраті годувальника, роз'яснення законодавчих підстав її нарахування (а.с. № 9).

Листом УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 03.04.2015р. № 4-53 надана відповідь про те, що для розрахунку пенсії використаний заробіток за період з 01.07.2000р. по 31.12.2010р. При розрахунку пенсії згідно звернення від 10.02.2015р. використаний показник середньої заробітної на підставі ч. 3 ст. 45 Закону за 2007р. - 1 197,91 грн., оскільки пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012р. № 327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення" пенсії, призначені (перераховані) до 2008р., зокрема, із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, зокрема, за 2003- 2006р.р. відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007р. У відповідності з абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії годувальника, було виключено період з березня 2008р. по грудень 2010р. В результаті проведених підрахунків індивідуальний коефіцієнт заробітку годувальника склав 5,39341. Отже, заробітна плата для розрахунку пенсії годувальника згідно ст. 27 Закону становить: 1 197,91 грн. х 5,39341 = 6 460,82 грн. Розмір пенсії за віком визначений за відповідною формулою становить: 6 460,82 грн. х 0,62550 (коефіцієнт стажу) = 4 041,24 грн. (а.с. № 10-12).

Абзацом 2 ч. 1 ст. 28 Закону передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини. Загальний страховий стаж годувальника становить 46 років 4 місяці 2 дні, доплата за понаднормовий стаж вираховується понад 35 років. Загальний розмір пенсії годувальника становить 4 145,63 грн.: 4041,24 грн. - розмір пенсії за віком; 104,39 грн. - доплата за понаднормативний стаж за 11 років (949,00 х 11%).

Частиною 1 ст. 37 Закону передбачено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками. Розмір пенсії позивача по втраті годувальника з 10.02.2015р. склав 2 072,82 грн. (4145,63 грн. х 50%).

Додатково роз'яснено, що управління не має законних підстав при обчисленні пенсії позивача по втраті годувальника використати середню заробітну плату за 2008р., оскільки цей показник при обчисленні пенсії було застосовано згідно рішення суду при перерахунку її пенсії відповідно до статті 42 Закону.

Отже, між сторонами виник спір щодо застосування відповідачем норм ст.ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23.04.2012р. при здійснені перерахунку пенсії позивачеві.

Постановою Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012р. "Про підвищення рівня соціального захисту населення" установлено, що пенсії, призначені (перераховані) до 2008р. із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006р.р. відповідно до Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006р.р. відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007р. та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007р.

Відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачці з 10.02.2015р., відповідно до якого середня заробітна плата застосована за 2007р. із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Щодо посилання позивача на неправомірне не застосування для перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2009р. слід зазначити наступне.

Нормативні положення статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначають, що під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії.

При цьому слід зауважити, що ототожнювати визначення як "середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України" та "показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії", не можливо, оскільки ці поняття є різними правовими категоріями, основу яких становлять різні економічні критерії.

У зв'язку з вищевикладеним, середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 зазначеного Закону і є величиною постійною незмінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Частиною 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", відповідно до якої, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок - пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.

Про це свідчить правова позиція, викладена Верховним Судом України у спорах цієї категорії, а саме у постанові Верховного Суду України від 11.02.2014р. Так, правова позиція полягає у тому, що перерахунок пенсії на підставі частини четвертої ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Верховний Суд України також неодноразово висловлював правову позицію у спорах цієї категорії, зокрема у постановах від 21.03.2012р. (справи №№ 21-456а11, 21-2а12, 21-9а12) та 10.04.2012р. (справи №№ 21-450а11, 21-16а12, 21-25а12, 21-36а12, 21-60а12), яка полягає у тому, що перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

З огляду на зазначене, в задоволенні вимог в частині визнання протиправною дії відповідача по застосуванню при нарахуванні пенсії по втраті годувальника показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, слід відмовити.

Щодо вимог позивачки про визнання протиправною дії УПФУ при нарахуванні пенсії з виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) годувальника, періоду з березня 2008р. по грудень 2010р. та про зобов'язання УПФУ здійснити перерахунок пенсії з 10.02.2015р., дані вимоги підлягають задоволенню лише в частині визнання протиправною дії УПФУ при нарахуванні пенсії з виключенням періоду з березня 2008р. по грудень 2010р.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої, за вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

За змістом наведених норм, пенсіонер має право вибрати періоди страхового стажу до 60 календарних місяців, які виключаються з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, при зверненні за призначенням пенсії, але не раніше ніж через 2 роки після призначення або попереднього перерахунку пенсії.

Втім перерахунок пенсії позивачки відбувся в лютому 2015р. самостійно відповідачем, без відповідного погодження цього періоду із позивачкою. Як вказано в запереченнях на позов, УПФУ на виконання вказаної норми було виключено (оптимізовано) даний період. Дійсно, позивачка не має право на перерахунок пенсії та виключення періоду, обраного самостійно УПФУ. Але із відповідною заявою, в якій вона вказувала б вигідний їй період, вона не зверталася. Тому суд не може зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням саме періоду з березня 2008р. по грудень 2010р.

За таких обставин, суд не вбачає законодавчо визначених підстав виключити з перерахунку не вказані позивачкою періоди.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, а саме в частині визнання протиправними дії УПФУ при нарахуванні пенсії з виключення періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) годувальника, а саме, періоду з березня 2008р. по грудень 2010р.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 94 КАС України та з урахування того, що позовні вимоги задоволено частково, а також беручи до уваги положення п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (Пенсійний Фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору), вважаю за можливе присудити з державного бюджету понесені позивачкою при пред'явлені позову судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позову - в розмірі 36 грн. 54коп. (враховуючи, що задоволена лише половина позовних вимог).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 6, 19, 21, 22, 46, 55, 57, 58, 68 Конституції України, ст.ст. 37, 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р., п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 6 - 11, 71, 94, 99, 1832 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська з виключення періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) годувальника, періоду страхового стажу годувальника ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме з березня 2008р. по грудень 2010р., при нарахуванні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 36грн. 54коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Н.В.Ткаченко