Справа № 810/706/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/706/15 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліфтрембуд» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліфтрембуд» про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліфтрембуд», звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліфтрембуд» про стягнення податкового боргу в сумі 63753,24 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що при постановленні спірної постанови судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права.

У судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліфтрембуд» - задовольнити, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що за відповідачем рахується, узгоджений, проте не сплачений у встановлений законом строк, податковий борг.

Зокрема, постановою Київського окружного адміністративного суду від 12.06.2014 в адміністративній справі №810/3084/14, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014, у задоволенні адміністративного позову ТОВ "Ліфтрембуд" про скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2013 №/2665 було відмовлено.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки рішення суду набрало законної сили, то податкове повідомлення-рішення від 13.12.2013 №/2665, є правомірним, не скасоване та підлягає виконанню, а податкове зобов'язання в сумі 62500,00 грн. є узгодженим з 18.09.2014.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліфтрембуд" зареєстровано як юридичну особу 16.11.2009 та як платник податків, зборів та інших обов'язкових платежів відповідач перебуває на податковому обліку в Білоцерківській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Станом на 06.02.2015 за відповідачем рахувався податковий борг у загальному розмірі 63753,24 грн., який виник з наступних підстав:

- згідно з поданої відповідачем податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 196,00 грн.;

- згідно з податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2013 №/2665, яким відповідачу визначено суму грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 62500,00 грн., в тому числі 50000,00 грн. за основним платежем та 12500,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- згідно з обліковою карткою ТОВ "Ліфтрембуд" з податку на додану вартість, за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання нарахована пеня в розмірі 2800,47 грн.

Крім того, у відповідача рахується переплата з податку на додану вартість у розмірі 1743,23 грн.

Так, на виконання вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України позивачем була виставлена податкова вимога від 10.12.2014 №1039-25/154 про сплату податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями.

Вважаючи, що відповідачем неправомірно не сплачено узгоджений податковий борг перед бюджетом у розмірі 63 753,24 грн., позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України під податковим зобов'язанням розуміється сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, передбачено, що сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Кодексу, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з приписами підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Поряд з цим абзацом 5 п. 56.18 ст. 56 Податкового Кодексу України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3. Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Згідно з п. 59.4. Кодексу податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Водночас, відповідно до п. 59.5 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи убачається, що податкове повідомлення-рішення від 13.12.2013 №/2665, яким відповідачу визначено суму грошового зобов'язання в розмірі 62500,00 грн., було оскаржено останнім в судовому порядку та постановою Київського окружного адміністративного суду від 12.06.2014 в адміністративній справі №810/3084/14, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014, у задоволенні адміністративного позову ТОВ "Ліфтрембуд" про скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2013 №/2665 було відмовлено.

Разом з тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.04.2015 №К/800/52184/14 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліфтрембуд» задоволено частково, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014 та постанову Київського окружного адміністративного суду від 12.06.2014 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що на час прийняття ним рішення у цій справі, постанова Київського окружного адміністративного суду від 12.06.2014 в адміністративній справі №810/3084/14, залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014, набрала законної сили.

Проте, судова колегія апеляційного суду наголошує на тому, що на час розгляду справи за апеляційною скаргою відповідача, зазначені рішення судів ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.04.2015 №К/800/52184/14 скасовані, що в свою чергу не було взято до уваги судом першої інстанції.

Відтак у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що визначена відповідачу на підставі податкового повідомлення-рішення від 13.12.2013 №/2665 сума грошового зобов'язання в розмірі 62500,00 грн., в тому числі нарахована за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання пеня у розмірі 2 800,47 грн., на час розгляду апеляційної скарги у справі №810/706/15, є узгодженим податковим боргом.

Крім того, не підлягає стягненню сума самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 196,00 грн., оскільки згідно облікової картки з податку на додану вартість у позивача рахується переплата у розмірі 1 743,23 грн.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не виконане зобов'язання платника податків зі сплатити до бюджету відповідної суми узгодженої податкової заборгованості в порядку та у строки, визначені Податковим кодексом України, є передчасним.

Відтак, враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліфтрембуд» податкового боргу в сумі 63 753,24 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, що призвело до ухвалення неправомірного рішення. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліфтрембуд» - задовольнити, постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 71, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліфтрембуд» - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.