Справа № 264/4348/14-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Матвєєва Ю.О.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року справа №264/4348/14-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 липня 2014 року у справі № 264/4348/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання рішення неправомірним та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.05.2014 року звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона після досягнення пенсійного віку та отримання права виходу на пенсію продовжувала працювати. З 14.02.2014 року позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначає, що, оскільки вона після досягнення пенсійного віку продовжувала працювати, то вона має право на підвищення розміру пенсії на 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення 60-річного віку, тобто на підвищення пенсії на 10 %. З отриманої відповіді пенсійного органу позивач дізналась, що при визначенні пенсії відповідач підвищив їй пенсію тільки на 2,5 % за шість місяців більш пізнього виходу на пенсію. Позивач просила суд визнати такі дії пенсійного органу неправомірними та зобов'язати пенсійний орган провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням 10 % за чотири шестимісячних періода більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення 60 - річного віку, на підставі ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи нарахування та виплату з 14 лютого 2014 року.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 липня 2014 року у справі № 264/4348/14-а позов - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області щодо нарахування підвищення розміру пенсії ОСОБА_2 на підставі ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 14 лютого 2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням 7,5 відсотків за три шестимісячних періода більш пізнього виходу на пенсію на підставі ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи нарахування та виплату з 14 лютого 2014 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на норми Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зазначає, що суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, зменшив право позивача на підвищення розміру пенсії. Крім того, зазначає, що на її адресу надійшов лист Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 10.07.2014 року № 6563/Ш-11, який підтвердив право позивача на підвищення розміру пенсії на 2,5 % за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60 річного віку, тобто на 10 % .

Сторони у судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 11-12).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058) 13.06.2012 року позивач досягла пенсійного віку та продовжувала працювати по 13.02.2014 року включно.

14 квітня 2014 року позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй копій рішення про призначення пенсії із інформацією про період страхового стажу, заробітну плату, яка врахована при призначенні пенсії, коефіцієнтів, надбавок, доплат до пенсії (а.с. 13).

Листом від 28.04.2014 року пенсійний орган повідомив позивача про те, що з 14.02.2014 року їй призначена пенсія за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058. Загальний розмір пенсії з 14.02.2014 року складає 5512, 49 грн., з них: 5303,97 грн. - розмір пенсії за віком згідно ст. 27 Закону; 75,92 грн. - доплата за понаднормативний стаж 8 років згідно ст. 28 Закону; 132,60 грн. - підвищення згідно ч. 3 ст. 29 Закону (2,5 %) (а.с. 14, 15-17, 18).

Колегія суддів вважає невірним висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року.

Частиною 3 статті 29 Закону № 1058 визначено, що «Жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку».

Отже, як підтверджується матеріалами справи позивач досягла пенсійного віку 13.06.2012 року (55 років 6 місяців) та продовжувала працювати. З 14.02.2014 року позивачу призначено пенсію за віком, тобто на 18 місяців пізніше.

Листом № 6563/Ш-18 від 10.07.2014 року Пенсійний Фонд України вибачився перед позивачем за дїї підлеглого пенсійного органу і запевнив, що буде здійснено донарахування пенсії в розмірі 10 %, саме починаючи з віку 55 років і до часу виходу на пенсію (а.с. 19).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розмір збільшення пенсії позивача має становити 7,5 відсотків, що не відповідає нормі діючого законодавства.

Відповідач всупереч ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» протиправно встановив розмір підвищення пенсії тільки 2,5 відсотків.

Проаналізувавши наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є цілком слушними, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 167, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 липня 2014 року у справі № 264/4348/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання рішення неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області щодо нарахування підвищення розміру пенсії ОСОБА_2 не у відповідності до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 14 лютого 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням 10 відсотків за чотири шестимісячних періода більш пізнього виходу на пенсію на підставі ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи нарахування та виплату з 14 лютого 2014 року з урахуванням виплачених сум.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Колегія суддів: Міронова Г.М.

Арабей Т.Г.

Геращенко І.В.