Справа № 607/17955/14а
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 р. Справа № 876/1120/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.12.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії,-

встановив:

29.10.2014 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що він подав до управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі трудову книжку для зарахування усього стажу роботи для подальшої виплати йому пенсії. Проте під час обчислення пенсії відповідачем не враховано трудовий стаж роботи ОСОБА_1 за період роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фірма Квант» за період з 15 листопада 1991 року по 01 серпня 1997 року, мотивуючи тим, що в записі в трудовій книжці містяться виправлення. Позивач не згідний з такою відмовою, оскільки період роботи в ТзОВ «Фірма Квант» підтверджується записами у трудовій книжці та показаннями свідків, а тому просить суд : визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про відмову у зарахуванні до трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи у Спільному малому підприємстві «Квант» (реорганізованому у Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Квант») у період з 15 листопада 1991 року по 01 серпня 1997 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період його роботи у Спільному малому підприємстві «Квант» (реорганізованому у Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Квант») у період з 15 листопада 1991 року по 01 серпня 1997 року, та здійснити йому перерахунок пенсії з врахуванням даного стажу.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.12.2014 р. позов задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи у Спільному малому підприємстві «Квант», реорганізованому у Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Квант», за період з 15 листопада 1991 року по 01 серпня 1997 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період його роботи у Спільному малому підприємстві «Квант», реорганізованому у товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Квант», з 15 листопада 1991 року по 01 серпня 1997 року, та здійснити йому перерахунок пенсії з врахуванням даного стажу.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача підтверджуються записами у його трудовій книжці та показаннями свідків, які працювали разом із ОСОБА_1

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач - управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Зокрема, апелянт посилається на те, що оскільки у записі № 15 трудової книжки позивача в даних про прийняття на роботу містяться виправлення, тому період роботи ОСОБА_1 з 15.11.1991 р. по 01.08.1997 р. не зарахований до стажу.

Відповідно до листа Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва від 11.09.2014 р. провести зустрічну перевірку стажу роботи в СМП "Квант" немає можливості, оскільки за адресою реєстрації підприємство не знаходиться, а інше місце знаходження не відоме.

Стосовно допитаних в судовому засіданні свідків, то апелянт наголошує на тому, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р., за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Оскільки товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Квант" не ліквідовано як юридичну особу, тому немає підстав зараховувати стаж на підставі показань свідків.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, з наступних підстав.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Тернополі та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звертався до відповідача із заявою про зарахування усього стажу роботи для подальшої виплати йому пенсії, однак 23 вересня 2014 року листом №17952/01 управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі повідомило ОСОБА_1 про те, що період його роботи з 15 листопада 1991 року по 01 серпня 1997 року не зарахований до пенсійного стажу позивача, оскільки у записі №15 трудової книжки позивача в даних про прийняття на роботу містяться виправлення, тому для підтвердження періоду роботи у ТОВ «Фірма Квант» йому необхідно долучити уточнюючі документи відповідно до Переліку (а.с.6-7).

Позивач не згідний з такою відмовою Пенсійного фонду, оскільки період роботи в ТзОВ «Фірма Квант» підтверджується записами у його трудовій книжці та показаннями свідків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Крім того, згідно п.1,2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

В контексті вищенаведених правових норм колегія суддів бере до уваги записи у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 (а.с.11-13), відповідно до якої 15 листопада 1991 року позивач прийнятий на посаду заступника директора у Спільне мале підприємство «Квант». На підставі розпорядження міської адміністрації №681 від 04 серпня 1993 року Спільне мале підприємство «Квант» реорганізовано у Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Квант». 01 серпня 1997 року ОСОБА_1 звільнений з посади заступника директора Спільного малого підприємства «Квант» у зв'язку з реорганізацією фірми «Квант» з виділенням окремої юридичної особи «Фірми Реал».

Крім того, у матеріалах справи наявна Довідка № 12 від 27 червня 2014 року, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма Квант» з якої слідує, що ОСОБА_1 був прийнятий на посаду заступника директора Спільного малого підприємства «Квант»(реорганізованого в Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Квант» на підставі рішення Тернопільської міської адміністрації №681 від 04.08.1993 року), згідно наказу №6 від 15 листопада 1991 року і звільнений з цієї посади згідно наказу №65 від 01 серпня 1997 року (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Слід зазначити, що п.18 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Враховуючи вищенаведені норми права, колегія суддів також бере до уваги показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що були заслухані судом першої інстанції у судовому засіданні 21.11.2014 року.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що з листопада 1991 року по 1997 рік вона працювала разом із ОСОБА_1 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фірма Квант», яке реорганізувалося із спільного малого підприємства «Квант». ОСОБА_1 працював на посаді заступника директора.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що з осені 1991 року по 2001 рік він працював виконробом у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фірма Квант». ОСОБА_1 працював на посаді заступника директора з часу створення товариства і до 1997 року.

Таким чином, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, підтвердили той факт, що позивач ОСОБА_1 дійсно працював на посаді заступника директора в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фірма Квант» в період з листопада 1991 року по серпень 1997 року. Згідно даних трудових книжок свідків, які оглядалися в судовому засіданні, вони працювали разом із позивачем в одному товаристві.

Як наслідок, враховуючи встановлені обставини справи та наявні у ній докази, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про те, що управлінням Пенсійного фонду України в м.Тернополі неправомірно відмовлено позивачу в зарахуванні до загального трудового стажу періоду роботи у Спільному малому підприємстві «Квант», (реорганізованому у Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Квант») з 15 листопада 1991 року по 01 серпня 1997 року. Відмова відповідача є безпідставною та такою, що порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.12.2014 р. по справі № 607/17955/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик