Справа № 2а-4850/09/1770
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2010-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-4850/09/1770

17 травня 2010 року 12год. 31хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковська Л.А. за участю секретаря судового засідання Яковчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не з'явився ,

відповідача 1: представник ОСОБА_1,

відповідача 2: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_2
до Головна державна інспекція на автомобільному транспорті в особі ОСОБА_3 управління Головавтотрансінспекції в Рівненській області

про визнання дій неправомірними та нечинними , -

ВСТАНОВИВ :

Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_2 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області, ОСОБА_3 управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в м. Києві про визнання дій неправомірними та нечинними.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що усі передбачені ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт»документи, у водія були наявні в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області позов не визнала. Суду надала письмові заперечення та пояснення, які повністю співпадають з обставинами викладеними в запереченні на позов. В судовому засіданні наголосила, що під час здійснення перевірки позивача спеціалістами управління було дотримано всіх вимог автомобільного законодавства. Поряд з тим, підприємець здійснював перевезення пасажирів автомобільним транспортом без належного оформлення документів, що в подальшому потягнуло притягнення його до встановленої відповідальності. Не заперечувала проти розгляду справи без участі представників позивача та відповідача 2 по справі. Просила в задоволені позову з наведених підстав відмовити повністю.

Позивач та представник ОСОБА_3 управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в м. Києві в судове засідання 17 травня 2010 року не зявилися. Про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Судом встановлено, що 02.04.2008 року територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в м. Києві відносно суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 проведено рейдову перевірку. Про що свідчить Акт перевірки за № 0842 від 02.04.2008 року та постанова про застосування до позивача фінансових санкцій за порушення автомобільного законодавства за № 0613 від 30 травня 2008 року, копії яких знаходяться у справі, а оригінали були оглянуті судом.

Згідно ст. 1 Закону України Про автомобільний транспорт, нерегулярні пасажирські перевезення це перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.

Статтею 39 Закону України Про автомобільний транспорт передбачено, що для здійснення нерегулярних пасажирський перевезень необхідні такі документи:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про автомобільний транспорт, державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. При проведенні позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, стосовно терміну проведення перевірки не інформується (ч. 11, 15).

Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, мм. Києві та Севастополі (п. 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі по тексту постанови Порядок).

Пунктами 12-19 Порядку передбачено, що рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства та інших нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки перевезень автомобільним транспортом здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях вантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагових комплексах, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, у пунктах пропуску через державний кордон за погодженням з начальником органу охорони державного кордону.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України Про автомобільний транспорт документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 21 Положення, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за відповідною формою

Судом встановлено, що в Акті за № 0842 від 02.04.2008 року року зазначено, що під час перевірки виявлено те, що водій здійснював нерегулярні пасажирські перевезення без оформлення належним чином документів, а саме без оформлення документу про сплату транспортних послуг. Суд приходить до висновку, що відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки, як вбачається з Акту, водій відмовився надавати пояснення та підписувати акт. Твердження позивача, що всі документи передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт»були у водія суд не бере до уваги, так як зазначення таких обставин нічим не підтверджено.

Стаття 39 Закону України Про автомобільний транспорт передбачає, що документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, має бути наявним у водія автобуса на час здійснення нерегулярних пасажирських перевезень. Дана норма Закону не передбачає можливості здійснення нерегулярних пасажирських перевезень без оформлення документа про оплату транспортних послуг.

Відповідно до ст. 60 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до п.1, п.4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд приходить до висновку, що акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №0842 від 02.04.2008 року є належним та допустимим доказом у справі та встановлює факт відсутності у водія на момент проведення рейдової перевірки документу, що засвідчує оплату транспортних послуг.

Надання такого документу позивачем не спростовує його відсутності у водія на момент проведення перевірки.

Відповідно до абз. 2 п. 21 Порядку, про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд приходить до висновку, що відповідач довів правомірність оскаржуваного рішення, а тому адміністративний позов не підлягає до задоволення.

Таким чином, постанова територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області за за № 0613 від 30 травня 2008 року є такою, що не порушує вимог законовства про автомобільний транспорт.

30.05.2008 року ОСОБА_3 управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області винесено постанову за № 0614 саме за допущення позивачем порушень автомобільного законодавства відповідальність за які передбачено част.1 абзац. 12 ст. 60 З.У. «Про автомобільний транспорт»- за невиконання припису органу контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства.

Відповідно до п. 31 Порядку, за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт. Припис підлягає обовязковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа субєкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю. Припис складається за формою згідно з додатком № 6 до наведеного Порядку у двох примірниках, один з яких видається уповноваженій особі субєкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Представником відповідача було надано суду докази отримання такого припису позивачем. Таким чином, він підлягав виконання в строки зазначені у ньому. Оскільки, позивач не виконав вимоги такого припису, то відповідно постанова за № 0614 від 30.05.2008 року підлягає залишенню в силі як законна.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10-ти днів з дня складання постанови в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Жуковська Л.А.

Постанова складена в повному обсязі 20.05.10р.