Справа № 738/625/15-а
Суддя: Чепурко В. О.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/625/15-а
№ провадження 2-а/738/16/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року м. Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складi:

головуючого - суддi Чепурко В.О.,

секретаря судового засідання Зубкович Н.Ф.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в м. Мена Чернігівської області адміністративну спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ВДАІ Менського району, інспектора ВДАІ Менського районну старшого лейтенанта міліції Білика Миколи Григоровича про визнання дій протиправними, скасувати постанову ПС2 №336619 від 10 квітня 2015 року та поновлення строку на адміністративне оскарження, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ВДАІ Менського району, інспектора ВДАІ Менського районну старшого лейтенанта міліції Білика Миколи Григоровича про визнання дій протиправними, скасувати постанову ПС2 №336619 від 10 квітня 2015 року та поновлення строку на адміністративне оскарження.

Позов мотивовано тим, що 10 квітня 2015 року рухаючись на автомобілі НОМЕР_1 в напрямку м. Бахмач автодорогою Чернігів-Грем'яч, був зупинений інспектором ВДАІ Менського району старшим лейтенантом міліції Білик М.Г., яки повідомив, що позивачем порушено ч.2 ст. 122 КУпАП, саме: рухався з не ввімкненим ближнім світлом фар, дане правопорушення зафіксовано на відео, камеру власного мобільного телефону. Інспектором ВДАІ Менського району старшим лейтенантом міліції Білик М.Г. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2№336619, якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 450 грн.. Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №336619 від 10 квітня 2015 року винесена з порушеннями норм КУпАП, та підлягає скасуванню, оскільки під час розгляду справи було порушено вимоги ч.2 ст. 254, ч. 2-4 ст. 256 КУпАП, ч.1 ст. 11 Закону України «Про міліцію». Позивача було позбавлено можливості подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. Він не підписував протоколу про адміністративне правопорушення, бо не бачив, як його складав відповідач. Відповідачем не було роз'яснено його права та обов'язки, не надано доказів, того що його власний мобільний телефон є передбачений нормативно-правовими актами технічний засіб для відео фіксації порушень Правил дорожнього руху. Інспектором ВДАІ Менського району під час винесення оскаржувальної постанови не було надано доказів , що він має право самостійно розглядати справи про адміністративні правопорушення та виносити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. 20 квітня 2015 року на адресу позивача надійшла постанова серії ПС2 №336619 від 10 квітня 2015 року. Винесення оскаржувальної постанови відбулось без участі позивача , та копія постанови не була вручена в 3-х денний термін після її винесення, а направлено лише 17 квітня 2015 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті про відправлення. За таких обставин просить суд, поновити строк на адміністративне оскарження, визнати дії службової особи інспектора ВДАІ Менського району старшого лейтенанта міліції Білик М.Г. протиправними, скасувати постанову серії ПС2№336619 від 10 квітня 2015 року, звільнити від сплати судового збору на підставі ч.4 ст. 288 КУпАП.

В судове засідання позивач не з'явився, надав на адресу суду клопотання в якому зазначено, що позивач перебуває у відрядженні, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача - ВДАІ Менського району УМВС України в Чернігівській області , інспектор ВДАІ Менського району Білик М.Г. в судове засідання не з'явилися. До суду надано адміністративну справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності в оригіналі , диск з відеозаписом фіксації правопорушення.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 10 квітня 2015 року інспектором ВДАІ Менського району старшим інспектором лейтенантом міліції Білик М.Г. складеного протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №088172. В протоколі про адміністративне правопорушення містяться відомості про те, що ОСОБА_2, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ TF698К» державний номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Р-12 Чернігів-Грем'яч на 64 км. +200 м., з не ввімкненим ближнім світлом фар, чим порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 122 КУпАП. В графі «Підпис особи, ознайомленої з місцем, часом розгляду справи та якій роз'яснено її прав і обов'язки» підпис ОСОБА_2 відсутній. В графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» міститься запис «Дати пояснення та підписувати адмінпротокол категорично відмовився в присутності двох свідків». У протоколі про адміністративне правопорушення в графі «До протоколу додаються» зазначено «відео» (а.с.30,31).

10 квітня 2015 року на місті виявлення та фіксації правопорушення інспектором ВДАІ Менського району Білик М.Г. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №336619, якою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450,00 грн.. Від отримання копії постанови , копії протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. Копію постанови надіслано рекомендованим листом за №4482 від 15 квітня 2015 року (а.с.5,32).

У відповідності до вимог пункту 9.8 Правил дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8 (див. додаток 1), назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей (№876 від 01.10.2008); г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів (№634 від 09.07.2008); ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

Вмикання ближнього світла фар на транспортному засобі, що рухається у світлу пору доби, використовується для виділення його в потоці інших транспортних засобів, попередження про можливу небезпеку і служить для завчасного сприйняття і вжиття необхідних заходів іншими учасниками дорожнього руху.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 1 лютого 2013 року №111 «Про внесення змін до Правил дорожнього руху», з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби .

Як наголошує п.2.13 інструкції «З організації провадження та діловодства у справах про адміністративні правопорушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.10.2003 року №1217 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.10.2003 року за №974/8295, до протоколу, складеного з використанням показань технічних приладів, долучаються фото-, відео або інші матеріали, на яких зафіксовані показання цих приладів.

Як вбачається з переглянутого відеозапису, наданого відповідачем та дослідженому в судовому засіданні, транспортний засіб «ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 10 квітня 2015 року о 18 годині 05 хв. рухався не з ввімкненим ближнім світлом фар.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В адміністративному позові позивач посилається на те, що відповідач повинен під розписку вручити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності протокол про адміністративне правопорушення, але як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 10 квітня 2015 року серії АП1 №088172, особа відмовилась підписувати, а отже отримувати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 289 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення можна оскаржити протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом(посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. За таких обставин, враховуючи те, що копію постанови про накладення адміністративного стягнення позивач отримав 20 квітня 2015 року, суд вважає за можливе поновити строк на оскарження постанови.

Суд оцінює критично, пояснення зазначені в адміністративному позові, оскільки вважає, що такі пояснення дані з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки повністю спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, оформленого в порядку визначеному КУпАП та відеозаписом.

В адміністративному протоколі зроблено підписи посадової особою, яка склала протокол, свідками, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджено обставини вчиненого правопорушення та факт відмови від надання підпису та пояснень, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому має доказову силу та є документом, який офіційно посвідчує факти неправомірних дій ОСОБА_2, за які передбачена адміністративна відповідальність.

Справа за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 222 цього Кодексу, розглянуто інспектором ВДАІ Менського районну старшим лейтенантом міліції Біликом Миколою Григоровичем у межах його повноважень наданих йому законом і накладено стягнення відповідно до санкції ч.2 ст. 122 КУпАП.

Суд не вбачає порушення відповідачем права позивача, передбаченого ст.268 КУпАП на ознайомлення з матеріалами справи, роз'яснення його прав та обов'язків, оскільки з відповідними заявами позивач не звертався, до того ж протокол про адміністративне правопорушення складався у присутності позивача.

Відповідно до пункту 12 статті 11 Закону України «Про міліцію» міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право проводити кіно-, фото- і звукофікацію, як допоміжний засіб попередження протиправних дій та розкриття правопорушень.

Відповідно до наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01 лютого 2005 року №28 «Про затвердження Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні» відеокамера (фотоапарат) не підлягає обов'язковій сертифікації.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_2 про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП складені та розглянуті компетентною особою у відповідності до вимог чинного законодавства, винесена по даній справі постанова від 10 квітня 2015 року обґрунтована і відповідає вимогам закону, а тому підстав для її скасування суд не знаходить.

Судові витрати складаються, в тому числі, із судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення та звільнення від сплати встановлюється законом( ч.1, ч.2 ст.87 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір - 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Позивачем при зверненні до суду не було сплачено судовий збір. Судом не встановлено підстав про зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат, передбачених ст.88 КАСУ, ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивачу в задоволенні адміністративного позову відмовлено, то суд стягує з позивача на користь держави судовий збір в сумі 73,08 грн.

На підставі ст.ст. 121, 251, 254, 256 , 268 , 283, 287, 288, КУпАП, ст.ст.2, 5, 6, 11, 12, 71, 86, 88, 94, 160, 163 , 171-2 КАС України, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк для оскарження.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ВДАІ Менського району, інспектора ВДАІ Менського районну старшого лейтенанта міліції Білика Миколи Григоровича про визнання дій протиправними, скасувати постанову ПС2 №336619 від 10 квітня 2015 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 73,08 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Менський районний суд Чернігівської області, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. О. Чепурко