Справа № 2а-8362/12/1370
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2013-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2013 року № 2а-8362/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судових засіданні -Гуменюк В.М.,

за участю представника позивача Мокрія Р.З., представника відповідача Юрченка Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом Державного відкритого акціонерного товариства «Шахта «Надія»до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків м.Львова про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.01.2012р., -

ВСТАНОВИВ:

Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Надія»(далі-Товариство) звернулося у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків м.Львова (далі-СДПІ), просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.01.2012р. №/70. Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство виконало своє зобов'язання частково, та самостійно сплатило до бюджету суму по податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2009 року, про що зазначило у платіжному документі. Платіжними дорученнями №2898, №3108 Товариством сплачено податок на додану вартість за жовтень, листопад 2011 року, проте СДПІ самостійно зарахувало вищезгадані оплати в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків і тим самим змінивши призначення платежу, яку визначено Товариством у платіжних дорученнях, а відтак вважає, що в діях Товариства відсутній склад податкового правопорушення, визначеного п.57.1 ст. 57 ПК України, а саме строк сплати податкового зобов'язання за 2011 рік, а тому відсутні підстави для застосування до Товариства штрафу, передбаченого ст.126 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату податкового зобов'язання за 2009 рік.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та письмових обґрунтуваннях позовних вимог, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у запереченнях на позов та пояснив, що у Товариства існує податкова заборгованість, яка виникла 31.12.2009р., що відображено у картці особового рахунку платника з податку на додану вартість, а відтак з врахуванням вимог п.87.9 Податкового кодексу України податковим органом правомірно суми згідно платіжних доручень №2898, №3108 зарахована в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, у зв'язку з чим податковим органом встановлено порушення Товариством термінів сплати податку більше, ніж на 30 календарних днів, наступних за останнім днем (30.12.09р.) строку сплати суми грошового зобов'язання, а відтак вважає, що штрафні санкції з податку на додану вартість за ставкою 20 відсотків в сумі 370 458,8грн., згідно з оспорюваного податкового повідомлення-рішення в порядку ст.126 Податкового кодексу України застосовані правомірно. Просив відмовити в позові.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 11 січня 2013 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Надія»зареєстроване як господарюючий суб'єкт, що підтверджується Довідкою з ЄДРПОУ, витягом з ЄДР та взяте на податковий облік в ДПІ у Сокальському районі 01.09.1997р.

Як вбачається з матеріалів справи, з 28.01.2011р. Товариство перебуває на обліку в СДПІ.

20 січня 2012 року на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу 1 Податкового кодексу України працівниками СДПІ проведена камеральна перевірка своєчасності сплати самостійно визначеного Товариством податкового зобов'язання з податку на додану вартість, за результатами якої складено Акт №2 від 20.01.2012р., яким встановлено порушеня платником п.57.1 ст.57 розділу ІІ Податкового кодексу України та п.п.5.3.1 п.5.3. ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами із змінами та доповненнями»від 21.12.2000р. №2181-ІІІ: протягом граничних строків несвоєчасно сплачено суму самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на додану вартість за листопад 2009 року, дата виникнення податкового боргу 31.12.2009р.: згідно платіжного доручення №2898 - 698 днів затримання сплати узгодженого податкового зобов'язання, згідно платіжного доручення №3108 - 727 днів затримання сплати узгодженого податкового зобов'язання.

На підставі вищевказаного Акта перевірки СДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.01.2012р. №/70, яким Товариство зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 370 485,80 грн. за затримку на 727 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 1 852 429,00грн. за платежем податок на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах).

Не погоджуючись з прийнятим податковим-повідомленням рішенням Товариство звернулось до суду за захистом порушених прав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до пп.49.18.1. п.49.18 ст.49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно п.5.1 ст.5 Закону Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»зі змінами та доповненнями №2181 від 21.12.2000р. (далі-Закон №2181), податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

На підставі п. 57.1 ст. 57 цього Кодексу України та абзацу 1 пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону №2181, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що податкові зобов'язання з податку на додану вартість за грудень 2009 року згідно з податковою декларацією від 17.12.2009р. № Товариство виконало частково, про що зазначило у платіжному дорученні №178 від 29.01.2010р. на суму 100 000,00грн., призначення платежу -ПДВ за листопад 2009 року, термін сплати 29.01.2010р.

Платіжними дорученнями №2898 від 28.11.2011р. на суму 717 571,00грн., призначення платежу -ПДВ за жовтень 2011 року, термін сплати 28.11.2011р. та платіжним дорученням №3108 від 27.12.2011р. на суму 2 470 969,00грн., призначення платежу -ПДВ за листопад 2011 року, термін сплати 27.12.2011р. Товариством сплачено податок на додану вартість за жовтень та листопад 2011 року відповідно.

Як вбачається з акта перевірки від 20.01.2012р. та додатку (розрахунок штрафних санкцій від 20.01.2012р.) до акта, податковим органом встановлено, що Товариством протягом граничних строків несвоєчасно сплачено суму самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на додану вартість за грудень 2009 року, зокрема, кількість днів затримки сплати узгодженого зобов'язання згідно з платіжним дорученням №3108 від 27.12.2011р. на суму 1 703 650,3грн. становить 727 днів; №2898 від 28.11.2011р. на суму 148 778,71грн. -698 днів, відповідальність за що передбачена ст.126 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 9 статті 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що сплачені за поточними зобов'язаннями Товариством суми, а саме за жовтень та листопад 2011 року, СДПІ було зараховано в погашення податкового боргу попередніх періодів згідно з черговістю виникнення, зокрема, по податкових зобов'язаннях з податку на додану вартість за грудень 2009 року.

Згідно зі ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Аналізуючи вимоги ст.126 Податкового кодексу України суд зазначає, що законодавець наділив правом податковий орган застосовувати штраф до платника податку згідно цієї норми у випадку сплати суми грошового зобов'язання, зазначені в платіжному дорученні з затримкою сплати, проте не наділив правом податковий орган застосовувати штраф при виконанні п.9 ст.87 Податкового кодексу України в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

На переконання суду, зазначені норми визначають, які дії зі сплаченими коштами зобов'язані здійснювати органи державної податкової служби в погашення податкового боргу та не встановлюють відповідальності платника податків внаслідок вчинення вказаних дій податковою службою.

Оскільки Товариство платіжними дорученнями №2898, №3108 не погашало податковий борг листопада 2009 року, а сплачувало узгоджену суму грошового зобов'язання жовтня та листопада 2011року, а відтак СДПІ згідно п.9 ст.87 Податкового кодексу України правомірно зарахувало такі кошти в рахунок погашення податкового боргу листопада 2009 року, проте безпідставно виконуючи вимоги п.9 ст.87 Податкового кодексу України застосувало положення ст.126 Податкового кодексу України щодо нарахування штрафу.

Відповідно до ч.3 ст. 2 та до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст. 71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А згідно ст. 86 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача обгруновані матеріалами справи, доведені в судовому засіданні та підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до ст.94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь Державного відкритого акціонерного товариства «Шахта «Надія»2 146,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.01.2012р. №/70.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного відкритого акціонерного товариства "Шахта "Надія"2 146,00грн. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст Постанови виготовлений 16.01.2013 року.

Суддя