Справа № 697/2645/13-а (2а/697/114/13)
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м. Київ К/800/6828/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз Л.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області

про визнання неправомірним рішення та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

9.10.2013 р. до суду з позовом про визнання неправомірним рішення Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області (далі Інспекція) та скасування постанови Інспекції про накладення штрафу звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_3. Свої вимоги позивач мотивував тим, що на нього було постановою Інспекції накладено штраф за порушення у сфері містобудування в сумі 103230 грн. Посилаючись на порушення відповідачем вимог чинного законодавства під час складання протоколу та винесенні постанови, просив визнати неправомірним рішення Інспекції, викладене у формі постанови та скасувати постанову від 30.09.2011р.

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2013р. позов задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову Інспекції №495 від 30.09.2013р. про накладення на ОСОБА_3 як суб'єкта підприємницької діяльності штрафу за правопорушення у сфері містобудування у сумі 103230 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 р. рішення суду скасовано, відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_3 звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому скаржник зазначив, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 виконано будівельні роботи з перебудови житлового приміщення розташованого за адресою : АДРЕСА_1 та використовується приміщення у якості фотостудії без введення об'єкта до експлуатації.

За результатами позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Інспекцією складено акт від 18.09.2013р., протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №461 та припис №217 про усунення порушень в строк до 18.11.2013р.

30.09.2013р. відповідачем винесено постанову №495 про накладення штрафу за правопорушення, передбачене абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», яке полягає у експлуатації реконструйованого приміщення без введення його в експлуатацію.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Законів України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі Закон N208/94-ВР), «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон N3038-VI), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2011р. N553 (далі Порядок №553).

Відмовивши в задоволенні адміністративного позову, апеляційний суд виходив з того, що позапланову перевірку було проведено органом, якій відповідно до положень Закону N3038-VI має необхідні повноваження, а саму перевірку здійснено у відповідності до приписів Порядку №553.

Під час розгляду справи відповідачем надано належні докази обґрунтованості своїх висновків щодо порушення ОСОБА_3 вимог містобудівного законодавства, а саме - експлуатації об'єкту будівництва ІІІ категорії складності не прийнятого в експлуатацію. При цьому, санкції, застосовані Інспекцією до позивача, відповідають приписам статті 2 Закону N208/94-ВР.

За таких обставин судом апеляційної інстанції зроблено правильний висновок, що при проведенні перевірки та прийнятті постанови про накладення штрафу Інспекція діяла на підставі закону, в межах своєї компетенції та з дотриманням принципів, передбачених статтею 2 КАС України, що унеможливлює задоволення адміністративного позову.

Доводи касаційної скарги правильність цих висновків не спростовують та зводяться до переоцінки висновків суду щодо достовірності доказів та ґрунтуються на неправильному тлумаченні законодавства, що регламентує спірні правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій..

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

Л.Л. Мороз