Справа № 522/6961/15-а
Суддя: Шликов С. П.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/6961/15-а
№2а/522/349/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року Приморський районний суду м. Одеси в складі

Головуючого судді Шликова С.П.,

за участю секретаря Дорошенко Ю.А.,

у приміщенні суду: 65029, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 33, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Одеської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначив, що він є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії та інвалідом війни другої групи, перебуває у черзі з 20.01.2006 року у Приморській районній адміністрації Одеської міської ради на квартирному обліку під номером 27, у списку інвалідів черговість - 40, черга за загальною групою - 4392, за позачерговою групою - 164, при цьому позивач посилався на норми п. 10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Також, у позові зазначено, що на неодноразові звернення позивача до Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації та Обласної адміністрації стосовно надання йому житла, отримував лише відповіді щодо неможливості надати йому житло.

Крім того, у адміністративному позові, позивач зазначає, що він має двох неповнолітніх дітей 2003 року народження та 2008 року народження, вимушений орендувати житло, а саме однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, вважає, що відповідач не виконує вимоги чинного законодавства України стосовно надання йому житла, тому просив суд зобов'язати Одеську міську раду та уповноважені органи виконати вимоги законів, які зобов'язують їх виділити позивачу житлову площу.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у адміністративному позові, а також додатково пояснивши, що він перебуває на обліку не як особа, яка потребує поліпшення житлових умов, а я особа, яка потребує надання житлової площі, також вказав, що на теперішній час він проживає за адресою: м. Одеса, вул. Толстого, буд. 7.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у запереченнях проти адміністративного позову (а.с. 36-38), а також надавши додаткові пояснення щодо того, що забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюють Міністерство праці України, Рада міністрів Автономної республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в межах цільових бюджетних призначень, у 2014-2015 роках Одеська міська рада не отримувала коштів на виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, до категорії яких відноситься позивач, у частині забезпечення житлом, а новозбудоване житло у вказаний період в експлуатацію не приймалось.

Крім того, представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що саме Одеська міська рада вирішує питання щодо виділення житла особам, які його потребують.

Суд, заслухавши пояснення позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачається здійснення адміністративного судочинства відповідно до конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), а саме учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується наданою суду копією посвідчення серія НОМЕР_1 від 03.03.2007 року та вкладкою до нього НОМЕР_2 с від 03.03.2007 року, виданими Одеською обласною державною адміністрацією. (а.с. 6)

Крім того, у судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_1 має статус інваліда 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується наданою суду копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 07.03.2007 року, виданого Малиновським управлінням праці та соціального захисту населення м. Одеси. (а.с. 7)

У відповідності до наданої суду копії довідки Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» Одеської міської ради від 12.03.2012 року № 329909.70.12 за ОСОБА_1 нерухоме майно на праві приватної власності станом на 12 березня 2012 року не зареєстроване. (а.с. 10)

Крім того, як вбачається з копії довідки про реєстрацію місця проживання від 16.03.2012 року № 136 ОСОБА_1, 1952 року народження зі складом сім'ї: неповнолітніми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстровані за місцем переважного знаходження юридичною адресою КУ «Одеський міський центр обліку бездомних громадян» м. Одеса, вул. Л. Толстого, 7 з 16.03.2012 року. (а.с. 11)

Також, у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку при Приморській районній адміністрації Одеської міської ради з 20.01.2006 року. Номер черги позивача складає 27, у списку інвалідів війни - №40, черга позивача у загальній групі складає 4392, у списку осіб, що мають право на позачергове отримання житлової площі - №164, проти чого не заперечували сторони у судовому засіданні.

Як вбачається з наданих суду копій звернень позивача ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Міського голови, Одеської обласної державної адміністрації, Управління з питань надзвичайних ситуацій Одеської обласної державної адміністрації та до Адміністрації Президента України, а також з відповідей вищевказаних органів місцевого самоврядування та державних установ, позивач неодноразово звертався до органів місцевого самоврядування з питанням щодо надання йому житлової площі зі складом сім'ї три особи: ОСОБА_1 та неповнолітні ОСОБА_5, 2003 року народження, ОСОБА_6, 2008 року народження, позивачу неодноразово різними державними установами надавалися відповіді, відповідно до яких позивачу було роз'яснено його право на поліпшення житлових умов, а також роз'яснено, що надання позивачу позачергово житлової площі потягне за собою порушення житлового законодавства та квартирної черги, звузить права на отримання житлової площі сімей, які перебувають у списку на позачергове отримання чергової площі, у тому числі інших сімей інвалідів війни та сімей громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. (а.с. 14-27)

Частиною першою ст. 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням Закону України «Про місцеве самоврядування». Правовий статус місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, а також в Автономній Республіці Крим визначається Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування» з особливостями, передбаченими законами про міста Київ і Севастополь. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Пунктом 10 ст. 20 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що особам, віднесених до категорії 1 передбачено позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім'ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

Пунктом 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються пільги щодо першочергового забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Відповідно до частини 3 ст. 46 Житлового кодексу Української PCP особи, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Частина 4 ст. 43 Житлового кодексу Української PCP встановлює, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Відповідно до пункту 38 постанови Ради Міністрів Української PCP і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470 "Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській PCP" громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включенням до списків).

Інших підходів, ніж дата взяття на облік у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом (мають однакові пільги) в черговості одержання таких приміщень чинне законодавство України не встановлює.

Відповідно до статей 32, 63 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного Бюджету України. .

Відповідно до ст. 95 Конституції України бюджетна система держави будується на засадах справедливого й неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється в межах цільових бюджетних призначень.

Згідно частини першої статті 23 Бюджетного Кодексу України будь - які зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетною призначення.

Розподіл бюджетних коштів здійснюється з урахуванням кількості громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку), згідно з поданими Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями даними.

На виконання приписів чинного законодавства України щодо надання житла в межах цільових бюджетних призначень - Одеська міська рада веде реєстри таких осіб, сімей, що перебувають на квартирному обліку для поліпшення житлових умов за місцем проживання в районах міста Одеси.

Так як кількість громадян, віднесених до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які потребують поліпшення житлових умов, значно більша, ніж кількість жилих приміщень (квартир), що будуються коштами Державного бюджету, виникла необхідність встановити черговість надання житла.

З урахуванням того, що у судовому засіданні було встановлено, що позивач перебуває на квартирному обліку при Приморській районній адміністрації Одеської міської ради, як особа, яка потребує поліпшення житлових умов за номером черги №27, у списку інвалідів війни - №40, у загальній групі за №4392, у списку осіб, що мають право на позачергове отримання житлової площі - №164 з 20.01.2006 року, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо того, що він звертається до суду саме з вимогою про зобов'язання надати йому житло, а не поліпшити його житлові умови, оскільки з адміністративного позову ОСОБА_1, а також доданих до нього документів, вбачається, що підставою для звернення до суду з цим позовом стало, на думку позивача, порушення Одеською міською радою саме вимог чинного законодавства України, які регулюють порядок надання житлової площі особам, які потребують поліпшення житлових умов та порядок надання житла особам, які користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень, при цьому позивачу було роз'яснено його процесуальне право в будь - який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, передбачене ст.. 51 КАС України, заяви про збільшення або зменшення розміру позовних вимог від позивача до закінчення судового розгляду справи на адресу суду не надходило.

Крім того, зі змісту позовних вимог позивача вбачається, що останній просить суд зобов'язати Одеську міську раду та уповноважені органи виконати вимоги законів, які зобов'язують останніх виділити ОСОБА_1 житлову площу, при цьому під час розгляду справи по суті, ігноруючи свої процесуальні права, надані позивачу чинним законодавством України, ОСОБА_1 не скористався процесуальними права та не конкретизував своїх позовних вимог, а саме не конкретизував на підставі дії якого саме Закону України позивач просить виділити йому житлову площу, які саме вимоги закону позивач просить зобов'язати виконати Одеську міську раду та які уповноважені органи, що не дає можливості суду встановити чи мало місце порушення з боку відповідача прав і інтересів позивача та на підставі якого нормативно - правового акту.

Однак, з урахуванням наданих у судовому засіданні пояснень позивача в частині зобов'язання Одеської міської ради надати позачергово житло позивачу впродовж року з моменту постановки на квартирний облік, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1 та як інваліду війни 2 групи, суд приходить до висновку, що вказані вимоги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України та є такими, що порушують встановлений порядок надання житла, а саме у разі надання позивачу та членам його сім'ї житла поза чергою серед такої ж категорії осіб, може призвести до порушення житлового законодавства та соціальної справедливості по відношенню до сімей громадян, які перебувають у черзі раніше, оскільки позивач не перебуває під номером 1 у списках осіб, які перебувають на квартирному обліку, як особи, які потребують поліпшення житлових умов та як особи, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, а також з урахуванням вимог чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов позивача ОСОБА_1 є необґрунтованим, а доводи, на які посилається позивач у своєму позові не конкретизованими, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19,95,144 Конституції України, ст.ст.20, 32,63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України "Про місце самоврядування в України", ст..ст. 43,46 ЖК УРСР, ст.. 23 Бюджетного кодексу України, ст. ст.. 9, 10, 11, 51,69, 94, 128, 158-163, 186,244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана у письмовій формі протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

Суддя: