Справа № 816/5093/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 р.Справа № 816/5093/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Калитки О. М. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

представників сторін: позивача - Голікова І.А., Гуденко С.В., Бірюкова П.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2015р. по справі № 816/5093/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтажінжинірінг"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА

25 грудня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецмонтажінжиніринг" (надалі - ТОВ "Спецмонтажінжиніринг", позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - Кременчуцька ОДПІ, відповідач) про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.12.2014 №/2908, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість (надалі - ПДВ) в розмірі 990 810,00 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 року по справі № 816/5093/14 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 11.12.2014 №/2908.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтажінжиніринг" (ідентифікаційний код 37528539) судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Відповідач, не погодившись із постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального права, ненадання належної оцінки доказам у справі, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 року по справі № 816/5093/14, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

З посиланням на акти ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 01.09.2014p №2679/26-55-22-03/39153444 «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB "Сервіс Гарант Груп" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.05.2014 року по 31.07. 2014 року» та від 22.07.2014 №1983/26-55-22-09/38960476 «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «Старт-Тап», код за , щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року», стверджує про неможливість виконання робіт вказаними підприємствами за договорами з позивачем по справі з огляду на відсутність у них управлінського та технічного персоналу, основних засобів, складських приміщень та транспортних засобів, що, у свою чергу, свідчить про відсутність у TOB «Сервіс Гарант Груп» та ТОВ «Старт-Тап» адміністративно - господарських можливостей для виконання господарських зобов'язань. Вказує, що ТОВ «Сервіс Гарант Груп» має стан платника податків 9 «Направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням». Крім того, зазначив, що надані позивачем до перевірки документи, зокрема, акти прийому-передачі ТМЦ, не дають можливості з'ясувати, яке саме обладнання і матеріали, та в якій кількості, передавались від TOB «СПЕЦМОНТАЖІНЖИНІРИНГ» до TOB «Старт-Тап», з чиїх матеріалів виготовлялись металоконструкції ТОВ «Сервіс Гарант Груп» за замовленням позивача. Враховуючи викладене, вважає господарські операції між позивачем та вищевказаними контрагентами безтоварними, такими, що не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети), та, як наслідок, наполягає на правомірності висновку відповідача про завищення позивачем податкового кредиту по відносинам із вказаними контрагентами і не вбачає підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 року по справі № 816/5093/14, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представники позивача в надісланих до суду письмових запереченнях та у судовому засіданні просили суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Стверджують, що реальність господарських операцій по відносинам ТОВ «Спецмонтажінжиніринг» із ТОВ «Сервіс Гарант Груп» та ТОВ «Старт-Тап» повністю підтверджена первинними документами (податковими накладними, рахунками на оплату, платіжними дорученнями, довідками про вартість виконаних робіт, відомостями ресурсів витрат підрядни ка, актами приймання виконаних робіт, актами на передачу матеріалів та обладнання), до яких зауваження в ході перевірки були відсутні. Зазначили, що доцільність укладення договорів субпідряду із вказаними контрагентами обумовлена необхідністю залучення додаткових трудових ресурсів для своєчасного виконання взятих на себе зобов'язань позивача за договорами від 12.06.2014 р. №35, від 04.04.2014 р. №21, від 05.04.2014 р. №22, від 23.04.2014 р. № 24 (додаткова угода № 3 від 05.06.2014 додаткова угода №5 від 21.07.2014 p., додаткова угода № 2 від 20.05.2014 p.) з AT "ВП "Техмаш", від 31.10.2013 р. № 133-1013 із TOB "Станіславська торгова компанія", від 19.06.2014 р. №19.06/14-1СП з TOB Компанія "Укра їнський будівельник", №07/07 від 07.07.2014 p., №09/06 від 09.06.2014 p., №10/06 від 10.06.2014 p., №20/6 від 20.06.2013 р., з додатковою угодою №12 від 11.06.2014 р., дого ворами №12/06 від 12.06.2014 p., №27/12 від 27.12.2013 р. (з додатковою угодою №3 від 02.06.2014 p.), №20/03 від 20.03.2014 р. (з додатковою угодою №1 від 23.05.2014 p.) з ПАТ "Івано-Франківськцемент". Пояснили, що субпідрядниками ТОВ «Сервіс Гарант Груп» та ТОВ «Старт-Тап» роботи виконувались на будівельних май данчиках та виключно з матеріалів, переданих за актами приймання-передачі матеріа лів (обладнання) замовників послуг. Вказали, що TOB "Сервіс Гарант Груп" та TOB "Старт-Тап" мають ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції Украї ни на провадження господарської діяльності, пов'яза ної із створенням об'єктів архітектури, зокрема, будівельних і монтажних робіт, які вико нувались за договорами з позивачем. Враховуючи викладене, наполягають на реальності господарських операцій між позивачем та TOB "Сервіс Гарант Груп", TOB "Старт-Тап" та правомірності віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ по відносинам із цими контрагентами. Вважають, що акт перевірки Кремен чуцької ОДПІ від 21.11.2014 р. №2695/16-03-22-02-12/37528539 не містить жодного прямого доказу в обґрунтування вини позивача у порушенні правил зайняття госпо дарською діяльністю, не містить аналізу господарських операцій та первинних доку ментів, якими оформлені ці операції. Обставини, зазначені відповідачем в акті перевірки, не є підставою для позбавлення пла тника податку права на податковий кредит з ПДВ, оскільки останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні докуме нтальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Акти про неможливість проведення зустрічної звірки, на які посилається відповідач, не є належними та допустимими доказами безтоварності господарських операцій між позивачем та вищевказаними контрагентами. Враховуючи викладене, стверджують про безпідставність висновку відповідача про завищення позивачем податкового кредиту на загальну суму 660 540,00 грн. по відносинам із ТОВ TOB "Сервіс Гарант Груп", TOB "Старт-Тап", та наполягають на незаконності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Спецмонтажінжиніринг" (вул. Московська, 6, м. Кременчук, Полтавська область; ідентифікаційний код 37528539) зареєстроване як юридична особа 21.02.2011, номер запису 1 007642 (т. 1 а.с. 28).

Позивач перебуває на обліку в органах державної податкової служби з 22.02.2011 за №72457 (т. 1 а.с. 34), зареєстрований платником ПДВ з 14.02.2012 р. (т. 1 а.с. 35).

Видами діяльності Товариства за КВЕД-2010 є: будівництво житлових і нежитлових будівель, будівництво інших споруд, інші будівельно-монтажні роботи, діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, установлення та монтаж машин і устаткування, будівництво трубопроводів (т. 1 а.с. 30-31).

Кременчуцькою ОДПІ в період з 10.11.2014 р. по 14.11.2014 р., відповідно до статті 20, статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 82 Податкового кодексу України, проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "Спецмонтажінжиніринг" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Сервіс Гарант Груп" за липень 2014 року, ТОВ "Старт-Тап" за період червень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 21.11.2014 р. №2695/16-03-22-02-12/37528539 (т. 6 а.с. 220-234), висновками якого зафіксовано факт порушення позивачем пунктів 198.1, 198.4, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 660 540,00 грн., у тому числі: за червень 2014 року - на 269 157,00 грн, за липень 2014 року - на 391 383,00 грн.

Позивачем було подано заперечення на акт перевірки, які за результатами їх розгляду Кременчуцькою ОДПІ були залишені без задоволення, а висновки акту перевірки від 21.11.2014 № 2695/16-03-22-02-12/37528539 залишені без змін (т. 6 а.с. 235-246).

На підставі наведених висновків акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.12.2014 р. №/2908 (т. 6 а.с. 247), яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ в загальному розмірі 990 810,00 грн., у тому числі: за основним платежем - в розмірі 660 540,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - в розмірі 330 270,00 грн.

Позивач, не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ у загальному розмірі 660540,00 грн. за результатами відносин із ТОВ "Сервіс Гарант Груп", ТОВ "Старт-Тап", а відповідачем не доведено обґрунтованості прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 11.12.2014 р. №/2908 про збільшення позивачеві грошового зобов'язання з ПДВ.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що фактичною підставою для висновку про порушення позивачем вимог п.п.198.1, 198.4, 198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України слугувало твердження відповідача про безтоварність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Сервіс Гарант Груп» та ТОВ «Старт-Тап».

Колегія суддів вважає такі висновки відповідача хибними, з наступних підстав.

Колегія суддів зазначає, що підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як встановлено пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник повинен мати податкові накладні, первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ "Спецмонтажінжиніринг" (Підрядник) та ТОВ "Сервіс Гарант Груп" (Субпідрядник) було укладено наступні договори :

№07/07 від 07.07.2014 р., за умовами якого Субпідрядник зобов'язується виконати роботи по виготовленню і монтажу трубних вузлів на об'єкті: ПАТ "Линде Газ Україна м. Кривий Ріг "Повітряна розподільна установка", а Підрядник - прийняти та оплатити виконані роботи (т. 4 а.с. 98-101);

№11/07 від 07.07.2014 р., за умовами якого Субпідрядник зобов'язується виконати роботи по демонтажу та монтажу технологічних трубопроводів на об'єкті ПАТ "Дніпровський КПК" за адресою: вул. Островського, 11, смт. Дніпровське, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область, а Підрядник - прийняти та оплатити виконані роботи (т. 3 а.с. 56-59);

№03/07 від 03.07.2014 р., за умовами якого Субпідрядник зобов'язується виконати роботи з монтажу закритого стрічкового конвеєру поз.460; поз.465, монтаж очисної машини LAAB TAS 206A-6 на об'єкті: "Будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год за адресою с. Тщенець, Мостиський район, Львівська область, а Підрядник - прийняти та оплатити виконані роботи (т. 3 а.с. 98-101);

№01/07 від 01.07.2014 р., за умовами якого Субпідрядник зобов'язується виконати роботи з монтажу устаткування - силосів Ф21,95 м h=33,17 м V=11076 м3 - 4 шт; Ф18,29 м h=33,3 м V=6631 м3-3 шт на об'єкті: "Реконструкція складської площі № 5 загальною площею 14 413 м2 у складі виробничо-перевантажувального комплексу в тиловій частині причалів №№ 13, 14 за адресою: м. Миколаїв, вул. Заводська, 23/45, а Підрядник - прийняти та оплатити виконані роботи (т. 4 а.с. 223-226);

№14/07 від 14.07.2014 р., за умовами якого Субпідрядник зобов'язується виконати роботи з монтажу обладнання та металоконструкцій - реконструкція колишньої МТФ № 2 під сільськогосподарський комплекс по будівництву і зберіганню насіння кукурудзи, соняшнику і рапсу загальною потужністю 18 250 тонн в рік на об'єкті: ТОВ "Маїсадур Семанс Україна" в с. Могильов Царичанського району Дніпропетровської області, а Підрядник - прийняти та оплатити виконані роботи (т. 4 а.с. 155-158);

№ 02/07 від 02.07.2014 р., за умовами якого Субпідрядник зобов'язується виконати роботи по виготовленню і монтажу металоконструкцій та обладнання на об'єкті ПАТ "Івано-Франківськцемент" в с. Ямниця Тисменецького району Івано-Франківської області, а Підрядник - прийняти та оплатити виконані роботи (т. 5 а.с. 101-104).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Спецмонтажінжиніринг" (Підрядник) та ТОВ "Старт-Тап" (Субпідрядник) було укладено наступні договори:

№05/05 від 01.04.2014 р., за умовами якого Субпідрядник зобов'язується виконати роботи з монтажу закритого стрічкового конвеєру, поз. 465, монтаж очисної машини LAAB TAS 206А-6 на об'єкті: "Будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год за адресою с. Тщенець, Мостиський район, Львівська область, а Підрядник - прийняти та оплатити виконані роботи (т.2 а.с. 183-186);

№07/05 від 07.05.2014 р., за умовами якого Субпідрядник зобов'язується виконати роботи по виготовленню та монтажу металоконструкцій та обладнання на об'єкті: "ПАТ "Івано-Франківськцемент" с. Ямниця Тисменецького району Івано-Франківської області, а Підрядник - прийняти та оплатити виконані роботи (т. 1 а.с. 241-244);

№ 07/05-1 від 07.05.2014 р., за умовами якого Субпідрядник зобов'язується виконати роботи з монтажу обладнання та металоконструкцій - реконструкція колишньої МТФ № 2 під сільськогосподарський комплекс по будівництву і зберіганню насіння кукурудзи, соняшнику і рапсу загальною потужністю 18 250 тонн в рік на об'єкті: ТОВ "Маїсадур Семанс Україна" в с. Могильов Царичанського району Дніпропетровської області, а Підрядник - прийняти та оплатити виконані роботи (т. 1 а.с. 93-96);

№ 12/05 від 12.05.2014 р., за умовами якого Субпідрядник зобов'язується виконати роботи по демонтажу та монтажу технологічних трубопроводів на об'єкті ПАТ "Дніпровський КПК" за адресою: вул. Островського, 11, смт Дніпровське, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область, а Підрядник - прийняти та оплатити виконані роботи (т. 1 а.с. 190-193);

№19/05 від 19.05.2014 р., за умовами якого Субпідрядник зобов'язується виконати роботи - укрупнення і монтаж трубопроводу Ф 1020*9,5 мм на об'єкті: "Реконструкція приміщення з навісом в станцію по виробництву продуктів розділення повітря з установкою БРЕШУ - 1400 в м. Єнакієво, Донецька область", а Підрядник - прийняти та оплатити виконані роботи (т. 1 а.с. 63-66).

На підтвердження обставин реальності здійснення вищевказаних господарських операцій позивачем надано до матеріалів справи копії податкових накладних, рахунків на оплату, платіжних доручень, довідок про вартість виконаних робіт, відомостей ресурсів витрат підрядника, актів приймання виконаних робіт, актів на передачу матеріалів та обладнання із ТОВ "Сервіс Гарант Груп" (т. 3, а.с. 60-67, 102-135, т. 4, а.с. 102-124, 155-173, 227-250, т. 5, а.с. 1-53, 105-150), із ТОВ "Старт-Тап" (т. 1 а.с. 67-73, 97-142, 194-204, 245-263, т. 2, а.с. 1-25, 187-209).

З наявних в матеріалах справи копій вищезазначених первинних документів, оформлених в ході господарських операцій між ТОВ «Спецмонтажінжиніринг» та субпідрядниками ТОВ «Сервіс Гарант Груп» та ТОВ «Старт-Тап» вбачається, що зазначені документи оформлені у відповідності до вимог ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення №88), а податкові накладні - згідно з нормами п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

Вищевказані документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 2.4 Положення № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак, є належними та допустимими доказами реальності вчинення господарських операцій.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, доцільність укладення вищезазначених договорів із ТОВ "Сервіс Гарант Груп" та ТОВ "Старт-Тап" обумовлена необхідністю залучення додаткових трудових ресурсів для своєчасного виконання взятих на себе зобов'язань за наступними договорами, по яких позивач є Підрядником (Субпідрядником) :

№35 від 12.06.2014 р., укладеного позивачем із АТ "ВП "Техмаш", предметом якого є виконання робіт з виготовлення і монтажу трубних вузлів на об'єкті ПАТ "Линде Газ Україна" в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (т. 4, а.с. 125-154);

№21 від 04.04.2014 р., укладеного з АТ "ВП "Техмаш", предметом якого є виконання робіт з монтажу технологічних трубопроводів на об'єкті ПАТ "Дніпровський КПК" в смт. Дніпровське, вул. Островського, 11, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область (т. 1, а.с. 205-230, т. 3, а.с. 68-93);

№ 133-1013 від 31.10.2013 р., укладеного з ТОВ "Станіславська торгова компанія", предметом якого є виконання робіт з виготовлення та монтажу металоконструкцій опорних площадок для обслуговування вентиляторів на об'єкті "Будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год за адресою: с. Тщенець, Мостиський район, Львівська область" (т. 2, а.с. 210-249, т. 3, а.с. 1-19);

№ 19.06/14-1СП від 19.06.2014 р., укладеного з ТОВ Компанія "Український будівельник", предметом якого є виконання робіт з монтажу технологічного обладнання (силоси) по об'єкту будівництва «Реконструкція складської площі № 5 загальною площею 14 413 м2 у складі виробничо-перевантажувального комплексу в тиловій частині причалів №№ 13, 14 за адресою: м. Миколаїв, вул. Заводська, 23/45» (т. 5, а.с. 54-100);

№ 24 від 23.04.2014 р. із додатковими угодами № 3 від 05.06.2014 р., №5 від 21.07.2014 р., № 2 від 20.05.2014 р., укладеного з ПрАТ "ВП "Техмаш", предметом якого є виконання робіт по виготовленню та монтажу металоконструкцій на об'єкті "Реконструкція колишньої МТФ № 2 під сільськогосподарський комплекс по виробництву та зберіганню сімен кукурудзи, соняшника та рапсу загальною потужністю 18 250 тонн в рік ТОВ "Маїсадур Семанс Україна" в с. Могильов Царичанського району Дніпропетровської області (т. 1, а.с. 143-189, т. 4, а.с. 174-222);

№07/07 від 07.07.2014 р., №09/06 від 09.06.2014 р., №10/06 від 10.06.2014 р., додатковою угодою №12 від 11.06.2014 р. до договору №20/06 від 20.06.2013 р., договору №12/06 від 12.06.2014 р., №20/6 від 20.06.2013 р. (з додатком № 2 від 20.08.2013 р.), №27/12 від 27.12.2013 р. (з додатковою угодою №3 від 02.06.2014 р.), №20/03 від 20.03.2014 р. (з додатковою угодою №1 від 23.05.2014 р.), укладених із ПАТ "Івано-Франківськцемент", предметом яких є виконання робіт по виготовленню металоконструкцій обладнання на об'єкті ПАТ "Івано-Франківськцемент" в с. Ямниця Тисменецького району Івано-Франківської області (т. 2, а.с. 26-182, т. 5, а.с. 151-246, т. 6, а.с. 1-57);

№22 від 05.04.2014 р., укладеного з ПрАТ "Техмаш", предметом якого є виконання робіт по виготовленню та монтажу трубопроводу Ф 1000 мм в об'ємі 32,6 т, пневматичні випробування вказаного трубопроводу на об'єкті "Реконструкція приміщення з навісом в станцію по виробництву продуктів розділення повітря з установкою БРЕШУ - 14000 в м. Єнакієво, Донецька область" (т. 1, а.с. 74-92).

Фактичне виконання робіт за вищевказаними договорами підтверджується наданими до матеріалів справи копіями актів прийому виконаних будівельних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати), договірних цін на виконання робіт, рахунків на оплату послуг позивача, платіжних доручень, податкових накладних, виписаних позивачем як продавцем, а також актів проміжного прийняття відповідальних конструкцій (за договором із ТОВ «Івано-Франківський цемент» (т.7, а.с.45-46), сертифікатів на будівельні конструкції (т.7, а.с.74-79) за угодами із ПАТ «Техмаш» щодо об'єктів «Реконструкція колишньої МТФ № 2 під сільськогосподарський комплекс по виробництву та зберіганню зерна кукурудзи, соняшнику і рапсу загальною потужністю 18250 тон в рік ТОВ «Маїсадур Семанс Україна» в с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області»), актів прийому-передачі фундаменту за договорами із ТОВ «Український будівельник» (т.7, а.с.91-100), акту про проведення монтажу сортувальної машини, актів проміжного прийняття відповідальних конструкцій за угодами із ТОВ Станіславська торгова компанія» (т.7, а.с. 116-120).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, ТОВ "Спецмонтажінжиніринг" здійснювало залучення субпідрядників ТОВ «Сервіс Гарант Груп» та ТОВ «Старт-Тап», отримавши попередню згоду на це від замовників.

При цьому, позивачем надавались замовникам на погодження списки осіб-працівників субпідрядних організацій ТОВ «Сервіс Гарант Груп» та ТОВ «Старт-Тап», які залучались до виконання робіт на об'єктах замовників (т.7, а.с.223-225, 232-234, 239-241, 246-248, 253-255, 260-260б, 260є-260з, 260к-260м, 260с-260у, 260ш-260щ, 263-265).

Необхідність залучення певної кількості працівників із субпідрядних організацій попередньо погоджувалась керівництвом позивача по ходу виконанні робіт на об'єктах, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії доповідних записок головного інженера та технічного директора ТОВ «Спецмонтажінжиніринг» (т.7, а.с.226-231, 235-238, 241-245, 249-252, 256-259, 260в-260е, 260и-260і, 260н-260р, 260ф-260ч, 260ю-262, 266-269).

Позивачем також надано до матеріалів справи копії листів замовників позивача, в яких останні підтверджують факт роботи працівників ТОВ «Старт-Тап» та ТОВ «Гарант Сервіс Груп» (монтажників, зварників тощо), які були допущені до виконання робіт на територію відповідних об'єктів, із зазначенням прізвищ та ініціалів таких працівників та періоду виконання ними робіт (т.14, а.с.44-57).

Крім того, в матеріалах справи наявна надана позивачем узагальнююча відомість із зазначенням прізвищ та кваліфікацій працівників субпідрядників ТОВ «Старт-Тап» та ТОВ «Сервіс Гарант Груп», періодів роботи та об'єктів, на яких працювали такі особи (т.14, а.с.39-43).

З наданих до матеріалів справи вищевказаних копій погоджень та відомостей вбачається, що на об'єктах, на яких виконувались роботи ТОВ "Спецмонтажінжиніринг" протягом червня-липня 2014 року, залучались різні працівники субпідрядників ТОВ "Старт-Тап" та ТОВ "Гарант Сервіс Груп", а тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що одними й тими самими працівниками вказаних субпідрядних організацій одночасно виконувались роботи на декількох різних об'єктах.

Як встановлено судом першої інстанції з наданої позивачем бухгалтерської довідки та підтверджено в суді апеляційної інстанції, отримана ТОВ "Спецмонтажінжиніринг" економічна вигода від здійснення господарських операцій у червні-липні 2014 року за участю ТОВ "Сервіс Гарант Груп" та ТОВ "Старт-Тап" складає 1679100,88 грн. (т.6 а.с. 64).

Колегія суддів відмічає, що ТОВ "Сервіс Гарант Груп" має ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії АЕ №290662 від 23.05.2014 строком дії з 16.05.2014 по 16.05.2017 (т. 6 а.с. 160-161), ТОВ "Старт-Тап" має ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії АЕ № 280929 від 30.12.2013 строком дії з 27.12.2013 по 27.12.2016 (т. 6 а.с. 145-146). Серед переліку робіт провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури наявні будівельні та монтажні роботи, які виконували контрагенти за договорами з позивачем.

З приводу посилань відповідача на відсутність в матеріалах справи актів приймання-передачі підрядних робіт КБ-2в, підписаних у тристоронньому порядку замовником, підрядником (ТОВ «Спецмонтажінжиніринг» та субпідрядником, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, слід відмітити, що типові (примірні) форми акту виконаних робіт КБ-2в та довідки про вартість будівельних робіт КБ-3 були затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 04.12.2009 року № 554.

Наказом Мінрегіону України від 20.01.2014 року № 16 вищезазначений наказ був визнаний таким, що втратив чинність з 01.01.2014 року.

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції з пояснень представника позивача, останнім, у зв'язку з відсутністю нових затверджених форм актів та довідок, використовувались старі форми актів КБ-2в та довідок КБ-3.

Як зазначалось вище, підписані позивачем та субпідрядниками ТОВ «Сервіс Гарант Груп» і ТОВ «Старт-Тап» акти виконаних робіт та довідки про вартість будівельних робіт відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що твердження відповідача про неукладення позивачем як підрядником, замовником та субпідрядником тристоронніх актів за формою КБ-2в не є свідченням неналежного документального оформлення господарських операцій, а з огляду на положення ст.838 ЦК України доводи відповідача про невідповідність оформлених позивачем та субпідрядниками ТОВ «Сервіс Гарант Груп» і ТОВ «Старт-Тап» актів виконаних робіт та довідок про вартість будівельних робіт вимогам зазначеного наказу не є свідченням безтоварності господарських операцій між позивачем та цими контрагентами.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що господарські операції між ТОВ «Спецмонтажінжиніринг» та контрагентами ТОВ «Сервіс Гарант Груп» та ТОВ «Старт-Тап» повністю підтверджені первинними документами та мають реальний характер, а результати даних господарських операцій із залучення послуг субпідрядника при виконання робіт за договорами будівельного підряду безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю позивача.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що висновку про безтоварність господарських операцій між позивачем та вищевказаними контрагентами відповідач дійшов виходячи з даних актів ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 01.09.2014 р. №2679/26-55-22-03/39153444 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Сервіс Гарант Груп" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 р., висновками якого встановлено відсутність товариства за податковою адресою (т. 6 а.с. 178-184), як і не встановлено використання ТОВ "Сервіс Гарант Груп" у своїй діяльності офісних, виробничих (торговельних, складських приміщень тощо), автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, трудових ресурсів за період що перевірявся, у зв'язку з чим перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин за участю ТОВ "Сервіс Гарант Груп", а також від 22.07.2014 р. №1983/26-55-22-09/38960476 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Старт-Тап" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.06.2014 р. по 30.06.2014 р.», висновками якого встановлено не підтверджено задекларовані ТОВ "Старт-Тап" податкові зобов'язання з ПДВ за період з 01.06.2014 по 30.06.2014, а також не підтверджено задекларований ТОВ "Старт-Тап" податковий кредит з ПДВ по контрагентам-постачальниках за період з 01.06.2014 р. по 30.06.2014 р. (т. 6 а.с. 171-177).

Однак, слід вказати, що з системного аналізу положень п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України, п.п.6. 7 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2010р. №1232, а також Порядку №984, випливає, що зустрічна звірка полягає у співставленні первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання (в даному випадку, позивача) з даними платника податків (відносно якого проводиться перевірка), з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Отже, зустрічна звірка суб`єкта господарювання може бути проведена податковим органом лише з питань взаємовідносин з певним платником податків (відносно якого проводиться основна перевірка, в ході якої і виникає необхідність ініціювання зустрічної звірки) та лише в разі наявності у розпорядженні податкового органу первинних документів або надання таких документів платником податків на обов'язковий письмовий запит податкового органу.

При цьому, судження податкового органу відносно правильності справляння платником податків сум податків та зборів за відображеними в податковій звітності показниками господарських операцій можуть бути викладені виключно в акті перевірки або довідці зустрічної звірки. Чинним законодавством не передбачено відображення таких суджень в акті про неможливість проведення перевірки або акті про неможливість проведення зустрічної звірки, де мають зазначатись лише обставини, котрі спричинили таку неможливість.

Крім того, колегія суддів зауважує, що дії ДПІ у Печерському районі м. Києва щодо поведення зустрічної звірки, за результатами якої було складено акт від 01.09.2014 р. №2679/26-55-22-03/39153444 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Сервіс Гарант Груп", були оскаржені останнім до суду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2014 року по справі № 804/20224/14, що набрала законної сили як така, що залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГАРАНТ ГРУП" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГАРАНТ ГРУП", в результаті якої складено акт від 01.09.2014р. № 2679/26-55-22-03/39153444 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Сервіс Гарант Груп" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.05.2014р. по 31.07. 2014 року".

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо коригування на підставі акту від 01.09.2014р № 2679/26-55-22-03/39153444 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Сервіс Гарант Груп" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.05.2014р. по 31.07.2014 року", в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" та інших електронних базах даних суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГАРАНТ ГРУП" () у податкових деклараціях за періоди: травень - липень 2014 року.

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відновити в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГАРАНТ ГРУП" (), зазначених в податкових деклараціях за періоди: травень - липень 2014 року.

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, в порядку ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, подати звіт про виконання судового рішення протягом 10 днів після набрання законної сили постанови суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (т.14, а.с.31-35).

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що акти ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 01.09.2014 р. №2679/26-55-22-03/39153444 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Сервіс Гарант Груп" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.05.2014 р. по 31.07.2014 р., а також від 22.07.2014 р. №1983/26-55-22-09/38960476 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Старт-Тап" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.06.2014 р. по 30.06.2014 р.», на які посилається відповідач в акті перевірки ТОВ «Спецмонтажінжиніринг» від 21.11.2014 р. №2695/16-03-22-02-12/37528539, не є належними та допустимими доказами безтоварності господарських операцій із залучення послуг вказаних контрагентів як субпідрядників.

З приводу тверджень відповідача про відсутність ТОВ "Сервіс Гарант Груп" за місцезнаходженням, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що належним доказом останнього в розумінні положень ст. 70 КАС є дані про відсутність юридичної особи за місцем реєстрації у Єдиному Державному Реєстрі підприємств та організацій України.

Як встановлено пунктами 12.4 - 12.5 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 року, в редакції, що була чинною на момент складення акту про неможливість проведення зустрічної звірки, щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вноситься запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 19-ОПП (додаток 25).

Однак, відповідачем не надано ані відомостей про відсутність юридичної особи за місцем реєстрації у Єдиному Державному Реєстрі підприємств та організацій України, ані копії вищезазначеного повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 18-ОПП.

Враховуючи викладене, твердження відповідача про відсутність ТОВ "Сервіс Гарант Груп" за місцезнаходженням є необґрунтованими та не є підставою для висновку про безтоварність господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом.

Згідно з п. 6 Порядку № 984 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

У відповідності до п. 5. 2. Порядку № 984, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожними відображеним в акті фактом порушення необхідно чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово - господарської діяльності та господарську операцію, в результаті якої здійснено порушення.

Наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду апеляційної інстанції відповідачем не надано, а колегією суддів при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Крім того, відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер. Кожен платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Колегія суддів зазначає, що платник податків, в даному випадку позивач ПП «Техноком-Сервіс», не є уповноваженою особою щодо перевірки дотримання податкової дисципліни контрагентів своїх контрагентів-субпідрядників, та не має доступу до податкової інформації з автоматизованих інформаційних систем контролюючих органів, а отже не міг бути обізнаний про можливі порушення ними податкового законодавства.

При цьому колегія суддів відмічає, що обов'язок контролю за правильністю нарахування та сплати податку на додану вартість покладаються на відповідача, а не на позивача, у зв'язку з чим відсутні підстави для позбавлення позивача права на податковий кредит через можливі порушення податкового законодавства постачальниками товарів (послуг) по ланцюгу.

Якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України з даного питання, викладеною у постановах Верховного Суду України від 9 вересня 2008 року у справі N 21-500во08, від 1 червня 2010 року у справі N 21-573во10, яка в силу ч.2 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України. Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про правомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ по відносинам із контрагентами ТОВ "Сервіс Гарант Груп" і ТОВ "Старт-Тап".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 11.12.2014 р. №/2908 про збільшення позивачу грошового зобов'язання з ПДВ в загальному розмірі 990 810,00 грн, у тому числі: за основним платежем - в розмірі 660 540,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - в розмірі 330 270,00 грн., діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні підстави для скасування даного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2015р. по справі № 816/5093/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 26.05.2015 р.