Справа № 810/2853/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2853/14 Головуючий у 1-й інстанції: Харченко С.В. Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Архіповій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 1451-25 від 28 квітня 2014 року.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року допущено заміну відповідача Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області його правонаступником: Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - необов'язкова, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, визнала за можливе проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» (ідентифікаційний код 37285565) зареєстроване в якості юридичної особи 01 жовтня 2010 року, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АД № 613596.

З 31 березня 2014 року у зв'язку зі зміною місцезнаходження позивача як платника податків його переведено на обслуговування до іншого податкового органу шляхом зняття з обліку в Державній податковій інспекції у м. Сімферополі Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим та взяття на облік в Державній податковій інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області.

08 травня 2014 року позивачем отримано податкову вимогу відповідача № 1451-25 від 28 квітня 2014 року, за змістом якої у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» наявний станом на 27 квітня 2014 року податковий борг у загальному розмірі 30 118,00 грн., з яких: 26 718,00 грн. - заборгованість з податку на прибуток підприємств; 3 400,00 грн. - заборгованість зі сплати адміністративних штрафів та інших фінансових санкцій.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до пп. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 49.2 ст. 49 ПК України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 50. 1 ст. 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Згідно з п.п. 57.2, 57.3 ст. 57 ПК України, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Крім того, за змістом пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п.п. 63.1, 63.2 ст. 63 ПК України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов'язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

Згідно з п. 10.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09 грудня 2011 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підставою для переведення на обслуговування платника податків з одного органу державної податкової служби до іншого (взяття на облік / зняття з обліку) у зв'язку зі зміною місцезнаходження (місця проживання) платника, пов'язаною зі зміною адміністративно-територіальної одиниці, є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін.

За змістом пп. 10.1.5 п. 10.1 вказаного Порядку передбачено, що орган державної податкової служби за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків формує та направляє до органу державної податкової служби за новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків пакет документів для взяття на облік такого платника податків протягом: п'яти робочих днів після спливання строку, на який було продовжено перебування на обліку платника податків згідно з підпунктом 10.1.4 цього пункту, та якщо такий строк був більшим одного місяця; місяця після отримання документів або відомостей згідно з підпунктом 10.1.1 чи підпунктом 10.1.3 цього пункту - в інших випадках.

Пакет документів включає: три заповнених примірники повідомлення про взяття на облік / зняття з обліку платника податків у зв'язку зі зміною місцезнаходження (місця проживання) за ф. № 11-ОПП (додаток 12); реєстраційну частину облікової справи платника податків (з описом) за весь період існування платника податків; звітну частину облікової справи платника податків (з описом), укомплектовану податковими деклараціями (звітами, розрахунками), копіями актів або довідок за результатами камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок та іншими документами справи, строк зберігання яких не сплив; довідку про стан розрахунків платника податків з бюджетом; роздруковану облікову картку платника податків (повні реєстраційні відомості) з районного рівня Єдиного банку даних юридичних осіб чи Реєстру самозайнятих осіб; дані про контрольно-перевірочну роботу; документи щодо заходів із забезпечення погашення податкового боргу, якщо платник податків має податковий борг; інформацію щодо адміністративного або судового оскарження сум грошових зобов'язань та судових справ між органами державної податкової служби і платником податків за останні три роки.

Перелік документів, що направляються, зазначається у супровідному листі. Документи направляються або поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення та з рекомендованим повідомленням про їх вручення, або доставляються нарочно працівником органу державної податкової служби та передаються під розпис до підрозділу, відповідального за організацію документообігу органу державної податкової служби за новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків. Документи не можуть бути передані безпосередньо через платника податків чи інших третіх осіб.

У разі неможливості складання або надання документа, передбаченого нормативно-правовими актами, у зв'язку зі зміною місцезнаходження (місця проживання) платника податків формується довідка у довільній формі про неможливість складання або надання такого документа. Довідка долучається до облікової справи платника податків, яка передається до органу державної податкової служби за новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків.

Відповідно до пп. 10.1.7 п. 10.1 вказаного Порядку, після надходження повідомлення за ф. № 11-ОПП із зазначенням дати взяття на облік платника податків за новим місцезнаходженням (місцем проживання) орган державної податкової служби за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання) протягом двох робочих днів знімає з обліку платника податків та формує і надсилає до органу державної податкової служби за новим місцезнаходженням (місцем проживання) в електронному вигляді: картки особових рахунків платника податків у встановленому порядку; копії податкових декларацій (звітів, розрахунків) платника податків за три звітні роки, включаючи поточний; дані про контрольно-перевірочну роботу.

Інформація про зняття з обліку вноситься до Єдиного банку даних юридичних осіб або до Реєстру самозайнятих осіб.

Один примірник повідомлення за ф. № 11-ОПП із заповненим третім розділом протягом двох робочих днів після зняття з обліку платника податків надсилається до органу державної податкової служби за новим місцезнаходженням (місцем проживання).

Як встановлено судом першої інстанції, за поясненнями представника відповідача, сума грошового зобов'язання позивача за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» складається з фінансових санкцій, що застосовані рішеннями Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних і тютюнових виробів Державної податкової служби України № 000156 від 21 червня 2012 року у розмірі 1 700,00 грн. та № 000465 від 21 січня 2013 року у розмірі 1700,00 грн.

Водночас, будь-яких пояснень щодо суми грошового зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» з податку на прибуток підприємств у розмірі 26 718,00 грн. відповідачем не надано.

З матеріалів справи вбачається, що допитана судом першої інстанції в якості свідка громадянка ОСОБА_4, яка обіймає посаду начальника відділу погашення заборгованості Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області, повідомила, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» з податку на прибуток підприємств, яка обліковувалась в картці особового рахунку платника на час формування податкової вимоги у розмірі 26718,00 грн., виникла внаслідок некоректного відображення в інформаційній базі даних контролюючого органу сум самостійно задекларованих підприємством зобов'язань з цього податку за 2013 рік, а саме: суму зобов'язання, яка вказана в уточнюючому розрахунку (4 194,00 грн.) обліковано раніше, ніж суму зобов'язання за податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за 2013 рік (22 524,00 грн.), показники якої в подальшому платником самостійно уточнено у сторону зменшення до 4 194,00 грн.

Як пояснив свідок, зазначена помилка в картці особового рахунку платника з податку на прибуток підприємств, яка пов'язана з несвоєчасною передачею даних облікової справи платника з попереднього місця обліку - Державної податкової інспекції у м. Сімферополі Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, у подальшому була виправлена шляхом внесення достовірних даних про суми нарахованих зобов'язань та їх сплату, у зв'язку з чим на час судового розгляду справи заборгованість позивача з цього податку не обліковується. Крім того, звітну частину облікової справи платника податків в паперовому варіанті на адресу відповідача Державною податковою інспекцією у м. Сімферополі Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим на час винесення оскаржуваної вимоги, а також на момент розгляду справи не передано, у зв'язку з чим відповідачем не може бути підтверджено суму податкового боргу підприємства за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» за відсутності інформації щодо дати отримання позивачем рішень про застосування фінансових санкцій, їх узгодження.

Також, допитаний судом першої інстанції в якості свідка громадянин ОСОБА_5 повідомив, що він є податковим керуючим Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн», оскаржувану податкову вимогу ним сформовано 28 квітня 2014 року на підставі наявної в інформаційних базах Міністерства доходів і зборів України інформації про стан розрахунків підприємства з бюджетом за платежами: податок на прибуток підприємств; адміністративні штрафи та інші санкції. Під час винесення податкової вимоги підстави для внесення відповідної податкової інформації до баз даних податкового органу, як-от: дані податкової звітності, рішення контролюючого органу про визначення платнику сум грошових зобов'язань, дати узгодження грошових зобов'язань та виникнення податкового боргу ним не перевірялись, податкову вимогу сформовано виключно за даними карток особових рахунків платника за відповідними податками та платежами.

Колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи наявні: податкова декларація з податку на прибуток підприємств за звітний (податковий) період: 2013 рік та уточнююча податкова декларація з податку на прибуток підприємств за звітний (податковий) період: 2013 рік, згідно з якими позивачем самостійно визначено розмір грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 22 524,00 грн., який у подальшому уточнено шляхом зменшення розміру цього показника до 4 194,00 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 347 від 11 березня 2014 року, позивачем сплачено грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств за 2013 рік у безготівковій формі шляхом перерахування до державного бюджету коштів у розмірі 4 194,00 грн.

З приводу сплати позивачем грошових зобов'язань у сумі 3 400,00 грн., визначених на підставі рішень Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних і тютюнових виробів Державної податкової служби України № 000156 від 21 червня 2012 року та № 000465 від 21 січня 2013 року, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 27 вересня 2012 року в адміністративній справі № 2а-9103/12/0170/28 вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» на користь Державного бюджету України фінансові санкції в розмірі 1 700,00 грн., що застосовані за рішенням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних і тютюнових виробів Державної податкової служби України № 000156 від 21 червня 2012 року.

Також, рішенням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних і тютюнових виробів Державної податкової служби України № 000465 від 21 січня 2013 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн.

Водночас, у матеріалах справи наявні копії платіжних доручень № 1242 від 21 серпня 2013 року на суму 1 700,00 грн. та № 174 від 30 січня 2013 року на суму 1 700,00 грн., згідно з якими позивачем сплачено до державного бюджету грошові кошти за судовим рішенням від 27 вересня 2012 року в адміністративній справі № 2а-9103/12/0170/28 та рішенням про застосування фінансових санкцій № 000465 від 21 січня 2013 року.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що відповідачем неправомірно та безпідставно винесено податкову вимогу № 1451-25 від 28 квітня 2014 року, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів порушення позивачем податкового законодавства та наявності узгоджених податкових зобов'язань позивача, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення, що підтверджується наведеними законодавчими нормами та матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано достатньо доказів правомірності дій з прийняття оскаржуваної податкової вимоги, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними законодавчими нормами.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2013 року у справі № К/9991/12143/11, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року у справі № К/9991/39355/12.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги є обґрунтованими та засновані на нормах права.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.