Справа № 576/617/15-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 р.Справа № 576/617/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі Сумської області на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2015р. по справі № 576/617/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі Сумської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі Сумської області, в якому просила: визнати дії відповідача по відмові в призначенні пенсії неправомірними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі Сумської області провести перерахунок призначеної з 03.02.2015 року пенсії з урахуванням всіх складових заробітної плати державного службовця, в тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати відповідно до довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії згідно з Законом України «Про державну службу».

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2015р. адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 19.05.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач з 11.12.2013 р. перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі Сумської області та отримує пенсію як інвалід ІІІ групи, з 12.01.2015 р. як інвалід ІІ групи загального захворювання, та з 03.02.2015 р. було переведено на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, з 19.06.2003 року по 02.02.2015 року працювала Управлінні житлово-комунального господарства та містобудування Глухівської міської ради.

Розпорядженням міського голови Глухівської міської ради Сумської області від 30.01.2015 р. №9-К, ОСОБА_1 02 лютого 2015 року звільнено з посади начальника відділу з житлово-комунальних питань управління житлово-комунального господарства та містобудування Глухівської міської ради за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

Позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі Сумської області з заявою, щодо розрахунку пенсії із включенням до заробітної плати індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, відповідно до вимог Закону України «Про державну службу».

Листом від 26.02.2015 року №2951/04-30 Управлінням Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі Сумської області було відмовлено в розрахунку пенсії з посиланням на те, що такі види виплат як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії та пенсію призначено з дотриманням вимог чинного законодавства.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» із включенням до складових її індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу", державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 2 ст. 2 Закону України "Про оплату праці" визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.04 р. № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці", структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Положеннями ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті Закону передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів зазначає, що вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 14 травня 2013 року .

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що Управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі Сумської області безпідставно відмовило позивачу у перерахунку перерахунок пенсії державного службовця призначеної на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2015 року, прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною та обгрунтованою.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2015р. по справі № 576/617/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 25.05.2015 р.