Справа № 521/6311/15-а
Суддя: Мирончук Н. В.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/6311/15-а
Провадження № 2а/521/173/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.

при секретарі судового засідання Ідкіної Ж.О.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Доманського С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови №0946/50000/14 в справі про порушення митних правил та закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, про визнання протиправною та скасування постанови №0946/50000/14, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України у виді штрафу в розмірі 492 572,22 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач пояснив наступне.

18.12.2014р. о 17 год.09 хв. в пункт пропуску «Рені- Джюрджюлешти - авто» митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» прибув автомобіль марки

«АУДІ А6 АВАНТ», д/н НОМЕР_1, країна реєстрації - Болгарія, який прямував з Болгарії

(м.Бургаз) до України (м.Одеса) під керуванням громадянина ОСОБА_3, який надав для митного оформлення паспорт громадянина Болгарії НОМЕР_2, виданий МВР Софії 03.12.2014р. Також, при перетині державного кордону України на зазначеному автомобілі, позивачем було надано митному органу пакет всіх необхідних документів для поміщення транспортного засобу в митний режим «тимчасового ввезення» по смузі «зелений коридор», а саме: паспорт громадянина, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Автомобіль«АУДІ А6 АВАНТ», д/н НОМЕР_1 було виведено в «червоний коридор» та під час огляду зазначеного транспортного засобу, порушень митних правил не виявлено.

Однак, у водія наступного транспортного засобу «Фіат», д/н А4686 МР, реєстрації Болгарії було виявлено закордонний паспорт України громадянина ОСОБА_3.

За вказаних обставин у відношенні ОСОБА_3 було складенопротокол про порушення митних правил № 0946/50000/14 від 18.12.2014 року, за ознаками порушення ст. 485 МК України.

31 березня 2015 року у відношенні позивача була винесена постанова про порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення становить 492 572,22 гривень.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та безпідставною, а тому просить суд поновити строки для оскарження постанови, визнати протиправною та скасувати постанову Одеської митниці ДФС про порушення митних правил №0946/50000/14 та провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - закрити у зв'язку з відсутністю в його діях ознак порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

У своїх запереченнях представник відповідача пояснив наступне.

18.12.2014р. о 17 годині 09 хвилин в пункт пропуску „Рені - Джюрджюлешть-авто" митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» прибув легковий автомобіль «АУДІ А6 АВАНТ», д/н НОМЕР_1, країна реєстрації - Болгарія, який прямував з Болгарії (м. Бургаз) до України (м. Одеса) під керуванням громадянина ОСОБА_3, який надав для митного оформлення паспорт громадянина Болгарії НОМЕР_2, виданий МВР Софії - 03.12.2014р..

На підставі інформації, отриманої з бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України «Перетин митного контролю», було встановлено, що вищезазначений транспортний засіб під керуванням громадянина України ОСОБА_3 на протязі півроку в'їжджав на митну територію України в режимі «транзит», а останній раз громадянин України ОСОБА_3 виїхав з території України 15.12.2014 на автомобілі «АУДІ А6 АВАНТ», д/н НОМЕР_1 також на підставі українського закордонного паспорту НОМЕР_4.

Відповідач вказав, що оцінюючи докази та аналізуючи ризики, для проведення поглибленого догляду даного транспортного засобу та особистих речей водія, відповідачем автомобіль «АУДІ А6 АВАНТ», д/н НОМЕР_1, було виведено в «червоний коридор».

Проте, під час огляду транспортного засобу «АУДІ А6 АВАНТ», д/н НОМЕР_1, порушень митних правил не виявлено.

Однак, в наступному транспортному засобі «Фіат», д/н НОМЕР_3, реєстрації Болгарії, який прямував з Болгарії в Молдову, в режимі «транзит» під керуванням громадянина України ОСОБА_5, в кишені брюк вищезазначеного громадянина було виявлено закордонний паспорт України - громадянина ОСОБА_3 НОМЕР_4.

Відповідач вказав, що ним виявлено, що станом на 18.12.2014 року ОСОБА_3 був громадянином України та мав постійне місце проживання на території України і мав статус громадянина-резидента, але при тимчасовому ввезенні на митну територію України автомобіля іноземної реєстрації, ОСОБА_3 заявив митному органу України, що він є громадянином Болгарії та нерезидентом, чим вчинив інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

На підставі зазначеного, відповідач вважає, що матеріалами справи про порушення митних правил була доведена вина ОСОБА_3, у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача та відповідача, суд прийшов до наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що 18 грудня 2014 року приблизно о 17:09 годин в пункт пропуску «Рені-Джюрджюлешти-авто» митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» прибув легковий автомобіль «АУДІ А6 АВАНТ», д/н НОМЕР_1, країна реєстрації - Болгарія, який прямував з Болгарії (м. Бургаз) до України (м. Одеса), під керуванням громадянина ОСОБА_3.

Для ввезення вказаного автомобілю у режимі тимчасового ввезення, водій вказаного автомобілю ОСОБА_3 надав для митного оформлення паспорт громадянина Болгарії НОМЕР_2, виданий МВР Софії 03.12.2014р.(а.с.49).

Крім того, при перетині державного кордону України на зазначеному автомобілі, позивачем надано митному органу пакет усіх необхідних документів для поміщення транспортного засобу в митний режим «тимчасового ввезення» по смузі «зелений коридор», а саме: паспорт громадянина, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Автомобіль«АУДІ А6 АВАНТ», д/н НОМЕР_1 (а.с.51). було виведено в «червоний коридор» та під час огляду зазначеного транспортного засобу, порушень митних правил не виявлено.

Проте, в ході спільного прикордонно-митного огляду іншого автотранспортного засобу «Фіат», д/н НОМЕР_3, реєстрації Болгарії, який прямував з Болгарії в Молдову, в режимі «транзит» під керуванням громадянина України ОСОБА_5, в кишені брюк вищезазначеного громадянина ОСОБА_5 було виявлено закордонний паспорт України на ім'я громадянина ОСОБА_3 (а.с.50)..

У зв'язку з виявленим в кишенях брюк іншого громадянина ОСОБА_5 закордонного паспорту України на ім'я громадянина ОСОБА_3, позивачу ОСОБА_3 було повідомлено про відмову у тимчасовому ввозі транспортного засобу особистого користування на територію України та стосовно нього було складено протокол про скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.(а.с.47-48).

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 494 МК України, протокол про порушення митних правил, крім визначених законом даних, повинен містити інші необхідні відомості для вирішення справи. Тому, виходячи з п. 2 ч. 1 ст. 497 МК України, якщо у справах про порушення митних правил поряд з особою, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, беруть участь заінтересовані особи, котрі є власниками товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу, та які згідно зі ст. 498 МК України мають ті ж права, що й особи, які притягуються до адміністративної відповідальності, в тому числі право оскарження постанови судді, то в протоколі про порушення митних правил обов'язково мають зазначатися відомості про цих осіб, зокрема П. І. Б. та місце проживання для фізичних осіб та найменування і місце знаходження для юридичних осіб.

Проте, даних про громадяниина ОСОБА_5, в протоколі не зазначено.

Постановою Південної митниці Міндоходів № 0946/50007/14 від 31.03.2014 року в справі про порушення митних правил, позивача, у його відсутності, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України у виді штрафу 492 572,22 гривень (а.с. 5-11).

Отже, справа була розглянута без участі позивача, що сторонами в судовому засіданні не заперечувалось.

На підтвердження того, що відповідач повідомляв позивача про розгляд справи у відношенні нього, відповідачем у судовому засіданні було надано ксерокопію листа позивачу про розгляд його справи 31.03.2015 року, на якому є запис " з повідомленням", але копії самого повідомлення про вручення позивачу зазначеного листа, відповідач у судовому засіданні не надав.

Не було надано відповідачем і інших доказів, які б свідчили про вручення позивачу повідомлення про розгляд його справи за складеним протоколом, хоча розгляд справи відкладався неодноразово та у відповідача було більш ніж достатньо часу для надання до суду доказів по справі.

Не було надано також відповідачем у судовому засіданні доказів вручення позивачу ОСОБА_3, винесеної відносно нього постанови від 31.03.2015 року,

Позивач же, отримавши постанову, поштою направив до суду позов, який судом було отримано 21.04.2015 року (а.с.1, 4 ), а тому, суд приходить до висновку, що строки звернення до суду з позовом, позивачем не було порушено.

Всі вищенаведені, наявні і не враховані при винесенні оскаржуваної постанови

№ 0946/50000/14 від 31.03.2015 року та встановлені судом, обставини, при наявності у позивача не підробленого, отриманого законним шляхом паспорта громадянина, що не містить неправдивих відомостей і тому не віднесеного до категорії недійсних або підроблених документів, надавали позивачу, відповідно до статті 380 Митного кодексу України, підстави вибрати смугу руху, позначену символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначену для переміщення товарів в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню, декларування автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється шляхом вчинення дій.

Особа, яка здійснює переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України, самостійно обирає смугу руху «зелений» або «червоний» коридор для проходження митного контролю», що встановлено п. 13 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. N 451.

Відповідач же, встановивши, що позивач окрім громадянства Болгарії має і громадянство України, відмовив у тимчасовому ввозі транспортного засобу на територію України через «зелений коридор».

Відповідно до пп. 23 п. 1 ст. 4 Митного Кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

При цьому, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом, відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом, шляхом проставляння відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаро-супровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (п. 4 ст. 255 МК України).

Згідно зі статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проте, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав доказів у судовому засіданні щодо правомірності своїх дій стосовно притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Відповідно до ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Стаття 485 МК України, визначає правопорушенням дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Під іншими протиправними діями, митний орган у даному випадку визначив, надання позивачем паспорта громадянина Болгарії при наявності у нього громадянства України і віднесення позивача законодавством України до резидентів, у зв'язку з невизнанням подвійного громадянства.

Проте, дії позивача у даному випадку були спрямовані на вибір спрощеного порядку митного оформлення, а не на ухилення від сплати митних платежів.

Крім того, зі змісту ст. 485 Митого кодексу України випливає, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Висновок про виявлення факту порушення митних правил, що, відповідно до ст. 360 МК

України є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб'єкта.

Обставинами, які свідчать про наявність чи відсутність вини правопорушника, є, крім іншого, ступінь складності і неоднозначності класифікації тих чи інших дій та застосування діючого законодавства.

Спір виник в результаті неоднакового розуміння сторонами вимог чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, що призвело до неможливості виробити узгоджене рішення щодо взаємних прав та обов'язків.

При таких обставинах, відповідач повинен був керуватися положеннями ч. 4. ст. 3 МК України і прийняти рішення на користь позивача.

Так, відповідно до вказаних положень: «у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян».

Відповідно до вимог ст. 531 МК України, підставами для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення тих митних правил, які ставляться в вину правопорушнику.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що постанова в справі про порушення митних правил № 0946/50000/14 від 31.03.2015 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України у виді штрафу 492 572,22 гривень - не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність вказаного в ній адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у позивача мети на ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу, а тому є необґрунтованою та упередженою, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.11, 71, 86, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_3 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови № 0946/50000/14 в справі про порушення митних правил та закриття провадження по справі, задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Одеської митниці ДФС про порушення митних правил №0946/50000/14, за ознаками порушення ст. 485 МК України, яка винесена у відношенні ОСОБА_3, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 492572, 22 грн.

3. Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях ознак порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України. Постанова суду може бути оскаржена у порядку та строки встановлені ст.ст.171-2, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням особливостей, встановлених ст.171-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано у порядку, передбаченому ч.3 ст.160 КАС України.

Суддя: Н.В. Мирончук