Справа № 808/8328/14
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2015 рокусправа № 808/8328/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 р.

у справі № 808/8328/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кротол-Плюс С"

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОТОЛ-ПЛЮС С" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про: визнання протиправним та скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 23.09.2014 та зобов'язання відновити реєстрацію платника податків на додану вартість з дня первинної реєстрації та внести до Реєстру платників податку на додану вартість запис про відміну анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

В обґрунтування позову посилається на те, що про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивач дізнався з інформації, що розміщена на офіційному веб-сайті Державної фіскальної служби України, підстави для прийняття такого рішення позивачу невідомі, на момент анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивач не змінював свої адреси, у зв'язку з чим вважає таке рішення протиправним.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасоване рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № 477/26-55-18-09-25 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОТОЛ-ПЛЮС С" від 23.09.2014. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, та винести нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ «КРОТОЛ-ПЛЮС С» зареєстроване як юридична особа 01.08.2013 та зареєстроване як платник податку на додану вартість 028.08.2013 року.

23.09.2013 Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві складено рішення №477/26-55-18-09-25 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «КРОТОЛ-ПЛЮС С» у зв'язку з внесенням до Єдиного державного реєстру запису № 1050743 від 22.09.2014 року про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу та відповідно до п.п. „ж" п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 5 Розділу V Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА України № 978 від 22.12.2010 року, анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за ініціативою відповідного податкового органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «и» пункту 184.1 статті 184 Розділу V Податкового кодексу України.

Пунктом 5.1 вищевказаного Положення передбачено, що податкові органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Відповідно до п.п.«ж» п.184.1 ст. 184 ПК України та п.п.«ж» п.1 Р.V вищевказаного Положення, анулювання реєстрації платника податку проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Пунктом 5.2 вищевказаного Положення передбачено, що рішення про анулювання реєстрації за ініціативою податкового органу приймається за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами, зокрема є повідомлення державного реєстратора, відомості з ЄДР щодо наявності запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи-підприємця за місцезнаходженням або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (п.п. 5.2.11 Положення).

Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», зокрема пунктом 11 статті 19 цього Закону, передбачено, що юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Відповідно до п.12 ст.19 цього Закону, у разі ненадходження в установлений частиною 11 цієї статті строк реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор зобов'язаний надіслати рекомендованим листом протягом 5-ти робочих днів з дати, встановленої для подання реєстраційної картки, юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору зазначеної реєстраційної картки. У разі надходження державному реєстратору від органу ДПС повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати рекомендованим листом протягом 5-ти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Відповідно до п.14 ст. 19 вищевказаного Закону, у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до ЄДР запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. Якщо державному реєстратору повернуто рекомендованого листа, державний реєстратор повинен внести до ЄДР запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Таким чином, вищенаведеними правовими нормами передбачено, що державний реєстратор зобов'язаний вживати заходів щодо отримання від юридичної особи реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу лише після того, якщо така реєстраційна картка не поступила до державного реєстратора у відповідному році у строк протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації цієї юридичної особи. Запис до ЄДР про відсутність підтвердження відомостей вноситься датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки.

Враховуючи, що станом на 22.09.2013 - час внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про відсутність ТОВ "КРОТОЛ-ПЛЮС С" за місцезнаходженням, як про це зазначено в оскаржуваному рішенні, не сплив строк, встановлений частиною 11 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", протягом якого позивач повинен був подати державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу, суд приходить до висновку, що запис про відсутність позивача за місцезнаходженням внесений до Єдиного державного реєстру у зв'язку із надходженням від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Отже, процедура встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податку до направлення державному реєстратору контролюючим органом повідомлення встановленого зразка передбачена розділом XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011№ 1588, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за 1562/20300

Так, пунктом 12.4 розділу ХІІ встановлено, що щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Відповідно до пункту 12.5, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вноситься запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 19-ОПП (додаток 25).

Відповідно до пункту 3.2 розділу ІІ Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Отже, колегія суддів зауважує, що при складанні рішення про анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість відповідач діяв при неповному з'ясуванні обставин справи, в умовах відсутності акту перевірки місцезнаходження платника податків, необхідність складання якого визначена у п. 11.5 Порядку №80.

Натомість, вказані підстави (п.п. «ж» п. 184.1 ст. 184 ПК України), на думку суду апеляційної інстанції, не є безумовними і при вирішенні питання щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ, податковий орган зобов'язаний з'ясувати усі обставини, які мають значення для прийняття відповідного рішення. Тобто, рішення податкового органу має бути обґрунтованим, як того вимагає ч. 3 ст. 2 Кодекс адміністративного судочинства України.

Тому колегія суддів вважає, що підлягає до задоволення позовна вимога про визнання протиправним і скасування вищевказаного Рішення ДПІ.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача відновити Свідоцтво платника ПДВ ТОВ «КРОТОЛ-ПЛЮС С», то така вимога до задоволення не підлягає з врахуванням наступного.

Згідно із п. 2.3 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість передбачено, що формування та ведення Реєстру здійснює центральний орган державної податкової служби. Дані Реєстру передаються до податкових органів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні податкові органи), а також податкових органів у районах, містах, районах у містах, міжрайонних, об'єднаних та спеціалізованих податкових органів (далі - районні податкові органи).

Пунктами 5.6.1, 5.6.2 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість передбачено, що підставою для внесення до Реєстру запису про відміну анулювання реєстрації, що відбулась за ініціативою податкового органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення податкового органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ під час адміністративного оскарження. Рішення із копіями відповідних документів направляються до центрального органу державної податкової служби для внесення відповідних змін до Реєстру. Рішення податкового органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ викладається з описом ситуації, посиланням на Кодекс, зазначенням мотивів та обґрунтувань прийняття такого рішення, оформляється на бланку та підписується керівником такого органу чи особою, яка виконує його обов'язки або є заступником керівника.

При цьому, у разі відміни рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, податковий орган видає платнику ПДВ нове Свідоцтво (за новим номером) замість старого Свідоцтва на підставі реєстраційної заяви з позначкою "Перереєстрація" та рішення про відміну анулювання реєстрації. При цьому дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, а датою початку дії нового Свідоцтва та датою анулювання старого Свідоцтва є дата внесення відповідного запису до Реєстру.

Таким чином, вимоги позивача по спонуканню відповідача поновити його в якості платника податку на додану вартість є передчасними, оскільки податкові органи після набранням чинності рішення в частині визнання неправомірним рішення про анулювання позивача в якості платника ПДВ мають вчинити дії щодо поновлення відомостей про його реєстрацію у відповідному державному реєстрі.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про часткове задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 14 січня 2015 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року по справі № 808/8328/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Повний текст ухвали виготовлено 20.05.2015 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва