Справа № 2а-3224/10/0370
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р. Справа № 4475/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2010 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньпаливо» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Волиньпаливо» звернулось до суду з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції, яким просило скасувати рішення відповідача від 20.05.2010 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5603,40 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2010 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що фінансові санкції, передбачені нею, можуть застосовуватися лише у разі встановлення факту неоприбуткування (неповного та/або несвоєчасного) оприбуткування готівки у касах підприємств, а не за порушення порядку оприбуткування готівки, зокрема, порушення порядку ведення Книги обліку розрахункових операцій (КОРО). Водночас, як встановив суд, Z-звіти № 1425 за 17.03.2009 року на суму 489,92 грн. та № 1563 за 17.03.2009 року на суму 630,76 грн. фактично були підклеєні до КОРО 18.03.2009 року та того ж дня було вчинено відповідні записи в розділ 2 КОРО. Крім того, суд дійшов висновку, що виявлені відповідачем під час перевірки порушення мали місце 17.03.2009 року. Отже, застосування до позивача адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу за порушення норм регулювання обігу готівки 20.05.2010 року, тобто після закінчення строку, передбаченого ст. 250 Господарського кодексу України (одного року з дня його вчинення), також є неправомірним.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи. Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що п. п. 2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій і таке оприбуткування повинне здійснюватись у день одержання готівкових коштів. КОРО за підприємством зареєстрована в Луцькій об'єднаній державній податковій інспекції 18.03.2009 року, хоча записи у ній ведуться починаючи з 17.03.2009 року. Використання незареєстрованої КОРО спричинило порушення обліку готівкових коштів і, як наслідок, несвоєчасне оприбуткування готівки. Також апелянт зазначає, що застосовані до позивача штрафні (фінансові) санкції не є адміністративно-господарськими в розумінні ст. 238 Господарського кодексу України, оскільки у спірних правовідносинах податковий орган не є суб'єктом, наділеним господарською компетенцією, а також безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо суб'єкта господарювання. Отже, застосування судом до спірних правовідносин строку застосування таких санкцій, передбаченого ст. 250 Господарського кодексу України, є безпідставним.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, в період з 17.03.2010 року до 14.04.2010 року працівники Державної податкової адміністрації у Волинській області та Луцької об'єднаної державної податкової інспекції провели планову виїзну перевірку ТзОВ «Волиньпаливо» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2009 року до 31.12.2009 року, за результатами якої складено акт від 07.05.2010 року № 2680/23-99/36394874.

В акті перевірки зазначається про виявлені під час перевірки порушення (в частині, що стосується предмета спору в даній справі) п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, а саме несвоєчасне оприбуткування готівкової виручки в КОРО на загальну суму 1120,68 грн.

На підставі акта перевірки та відповідно до Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», Луцька об'єднана державна податкова інспекція прийняла рішення від 20.05.2010 року № , яким до ТзОВ «Волиньпаливо» застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 5603,40 грн.

Як встановив суд і не заперечують сторони, 16.03.2009 року ТзОВ «Волиньпаливо» звернулось до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції із заявою про реєстрацію реєстраторів розрахункових операцій (РРО), які будуть використовуватися на автозаправних станціях, розташованих, зокрема, за адресою: м. Луцьк, вул. Яровиця, 14, та м. Луцьк, вул. Набережна, 6, а 17.03.2009 року ТзОВ «Волиньпаливо» звернулося до відповідача із заявою про реєстрацію першої Книги обліку розрахункових операцій (КОРО) до РРО, які будуть використовуватися на вказаних автозаправних станціях (АЗС).

18.03.2009 року в Луцькій об'єднаній державній податковій інспекції були зареєстровані КОРО № -р/1 на РРО, що використовується на АЗС, яка знаходиться по вул. Яровиця, 14 в м. Луцьку, та КОРО № -р/1 на РРО, що використовується на АЗС, яка знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Набережна,6.

Z-звіт за 17.03.2009 року № 1563 на суму 630,76 грн. фактично був підклеєний до КОРО № -р/1 18.03.2009 року та того ж дня вчинено відповідний запис в розділ 2 КОРО, а Z-звіт за 17.03.2009 року № 1425 на суму 489,92 грн. також фактично був підклеєний до КОРО № -р/1 18.03.2009 року і того ж дня вчинено відповідний запис в розділ 2 КОРО.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що позивач допустив лише порушення порядку ведення КОРО, але оприбуткування готівки в касі було здійснено.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за № 40/10320, підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до п. 2.6 цього Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно з п. 1.2 цього Положення оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій; переказ готівки - унесення певної суми готівки підприємством (підприємцем) або фізичною особою з метою її зарахування на рахунки відповідного підприємства (підприємця) чи фізичної особи або видачі одержувачу в готівковій формі. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до положень ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

При цьому, як правильно зазначає відповідач, даною нормою передбачено застосування штрафних санкцій за неоприбуткування готівки у касах, в тому числі несвоєчасне оприбуткування.

Як вбачається із змісту п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, ним визначено два механізми оприбуткування готівки залежно від способу фіксації її надходження в касу - прибутковими касовими ордерами або фіскальними звітними чеками.

У випадку проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 зазначеного Положення належним (повним) оприбуткуванням готівки є здійснення фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі.

А у випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у Книзі обліку розрахункових операцій.

Крім того, наведеними нормами передбачено, що готівка, яка надходить до каси, має оприбутковуватися своєчасно, а саме у день одержання готівкових коштів.

Водночас, на думку колегії суддів, невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, відповідальність за яке передбачена ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95.

Таку ж правову позицію зазначив Верховний Суд України в постанові від 01.04.2014 року у справі № 21-54а14 за позовом ТзОВ «Торгівельний будинок «Богодухівська Птахофабрика» до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції, третя особа - Державна податкова адміністрація в Харківській області, про скасування рішення, а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як зазначено вище, під час перевірки було встановлено і не заперечується позивачем, що готівкові кошти в загальній сумі 1120,68 грн., отримані на вказаних вище АЗС від реалізації продукції 17.03.2009 року, були оприбутковані у відповідних КОРО лише 18.03.2009 року, тобто з порушенням стоку (не в день їх надходження), встановленого п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

При цьому, ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року передбачено застосування фінансових санкцій за неоприбуткування, одним з видів якого є несвоєчасне оприбуткування у касах готівки.

Враховуючи наведені вище обставини та зазначені положення нормативно-правових актів, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не здійснив всіх дій та вимог щодо оприбуткування готівки, визначених п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, в зв'язку з чим висновок податкового органу про порушення ним вимог п. 2.6 цього Положення, а саме неоприбуткування (несвоєчасне оприбуткування) готівкових коштів в загальній сумі 1120,68 грн., є правильним.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідації його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються ст. 239 цього Кодексу, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Згідно з ч. 1 цієї статті органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання таку адміністративно-господарську санкцію, як адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до ст. 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення. Адміністративно-господарський штраф може застосовуватися у визначених законом випадках одночасно з іншими адміністративно-господарськими санкціями, передбаченими ст. 239 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що штрафні (фінансові) санкції за порушення вимог п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, які застосовані на підставі ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», є адміністративно-господарськими санкціями у розумінні ст. ст. 238, 239 та 241 Господарського кодексу України, а отже, повинні застосовуватися у межах строків, визначених ст. 250 цього Кодексу, відповідно до якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, оскаржуване рішення відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій було прийнято після спливу зазначених строків, оскільки порушення було допущене позивачем 17.03.2009 року, а рішення прийняте 20.05.2010 року, тому дане рішення є протиправним з цих підстав.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2010 року у справі № 2а-3224/10/0370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньпаливо» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький