Справа № 607/6355/15-а
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2015 Справа №607/6355/15-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Горіної Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 14 квітня 2015 року пред'явила до суду адміністративний позов до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій, які полягають у відмові в здійсненні перерахунку пенсії, протиправними, та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії. Обґрунтовує позов тим, що з 03 травня 2012 року Управлінням Пенсійного фонду України в місті Тернополі їй призначена пенсія як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", проте в порушення вимог зазначеної норми закону, а також ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівниками Пенсійного фонду до заробітку для обчислення пенсії не було включено сум отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, як видів оплати праці, на які нараховувався збір на загальне обов'язкове державне пенсійне страхування та які є складовою заробітної плати. Дізнавшись про порушення свого права, 17 березня 2015 року вона звернулася до відповідача про здійснення їй відповідного перерахунку з її заробітку з урахуванням індексації, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на підставі довідок № 25, 26 від 16 березня 2015 року. Однак листом № 5727/03 Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі 24 березня 2015 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено з тих підстав, що зазначені виплати не є складовими заробітної плати для обчислення пенсії. З цих підстав позивач ОСОБА_1 просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі перерахувати їй пенсію, виходячи з 80 % розміру заробітної плати, як державному службовцю, з урахуванням суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації грошових доходів громадян, починаючи з 03 квітня 2012 року.

В подальшому позивач ОСОБА_1 подала письмову заяву, згідно з якою уточнила позовні вимоги, просила визнати дії, які полягають у відмові в здійсненні перерахунку пенсії, протиправними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням зазначених вимог закону, починаючи з 14 жовтня 2014 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши при цьому, що позовні вимоги, з урахуванням поданих нею уточнень, підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Сойка Г.Є. в судове засідання подала заперечення на позов, згідно з якими вважає, що підстави задоволення позову відсутні, оскільки індексація, щорічна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не є складовими заробітної плати для обчислення пенсії.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення, оскільки:

З 03 травня 2012 року позивачу ОСОБА_1 Управлінням Пенсійного фонду України в місті Тернополі призначено пенсію як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

17 березня 2015 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії з урахуванням суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, згідно з матеріалами пенсійної справи.

Листом № 5727/03 Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі від 24 березня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги, допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, оскільки вони не є складовою заробітної плати для обчислення пенсії згідно зі ст.33 Закону України "Про державну службу".

Згідно з виданою 16 березня 2015 року Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради довідкою № 26 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", до заробітної плати позивача за період із 01 квітня 2012 року по 31 березня 2012 року входили надбавки, доплати, премії та інші виплати. На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Як слідує довідки № 25 Управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 16 березня 2015 року, за період із 01 квітня 2012 року по 31 березня 2012 року ОСОБА_1 виплачувалась сума індексації заробітної плати, матеріальна допомога на соціально-побутові потреби, допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

З поданих представником відповідача заперечень слідує, що суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати не включені до розміру заробітної плати ОСОБА_1, з якої їй призначено пенсію. Проте таке невключення відповідач вважає правомірним, оскільки відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну службу" щорічна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не є складовими заробітної плати для обчислення пенсії.

Перевіряючи достовірність доводів представника відповідача про відсутність законних підстав проведення позивачу перерахунку пенсії з урахуванням індексації, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги, суд виходить із таких обставин:

Згідно зі ст. 37 Закону України "Про державну службу" (далі Закон №3723) пенсія державним службовця призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування .

Згідно з ч.2 ст. 33 того ж Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина 7 ст. 33 Закону № 3723 встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року №1013 "Про порядок виплати винагороди за вислугу років службовим особам Державної податкової адміністрації України та місцевих державних податкових адміністрацій, які мають спеціальні звання" розмір винагороди визначається залежно від стажу роботи і обчислюється виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання. Винагорода за вислугу років враховується при обчисленні середнього заробітку.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Відповідно до ст.37-1 Закону № 3723 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР "Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Згідно зі ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оплату праці" та Наказу Державного комітету статистики України № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" від 13 січня 2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Для вирішення спірних правовідносин слід застосовувати спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", натомість відповідачем застосовані положення Законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці", норми яких є загальними.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що індексація заробітної плати, допомога на оздоровлення та матеріальна допомога входить до системи оплати праці державного службовця, є структурою заробітної плати для нарахування пенсії, і оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, отже ці виплати необхідно включати в заробітну плату для призначення пенсії.

Верховний Суд України в своїй правовій позиції, викладеній в постанові від 28 травня 2013 року дійшов висновку щодо неправомірних дій Пенсійного Фонду, який відмовився включити суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за стаж та суми індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Згідно з частиною першою статті 244-2 КАС України (цією статтею Кодекс доповнено Законом України від 06.07.2010 № 2747-IV) рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини суд вважає позицію відповідача про те, що суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, помилковою.

Беручи до уваги, що судом достовірно встановлено, що відповідно до вимог чинного законодавства індексація заробітної плати, допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця, є структурою заробітної плати для нарахування пенсії, і оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії виплаченої суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та зобов'язання відповідача перерахувати пенсію з урахуванням суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати є підставними.

На підставі викладеного, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про державну службу", Закону України "Про оплату праці", керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 71, 94, 99,159-163,167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі, які полягають у відмові ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку пенсії державного службовця в розмірі, встановленому ст.37 Закону України "Про державну службу", з урахуванням до розрахунку пенсії нарахованих та виплачених сум отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі здійснити з 14 жовтня 2014 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю в розмірі 80 відсотків суми її заробітної плати з урахуванням суми отриманої щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкт владних повноважень не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення і йому було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддяН. М. Сташків