Справа № 808/8913/14
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2015 рокусправа № 808/8913/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мартиненка О.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

за участю:

представника відповідача: Сергієнко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі №808/8913/14 за позовом ОСОБА_2 до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.10.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у сумі 2190 грн. 56 коп.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що списання кредиторської заборгованості у сумі 11657 грн. 93 коп. не може бути віднесене до додаткового блага, оскільки списані суми не були передбачені умовами договорів та є відсотками, штрафними санкціями за користування кредитом.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано прийняте Бердянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 28.10.2014 № .

Не погодившись з постановою суду, Бердянська ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в позові. Апеляційна скарга обґрунтована, фактично, висновками перевіряючих осіб, які зроблені в акті перевірки та які стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. Також, заявник апеляційної скарги посилається на те, що судом було застосовано редакцію Податкового кодексу, яка набрала чинності з 01.01.2015р., в той час, як перевірку було проведено у 2014 році.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 17.10.2014р. по 21.10.2014р. повноважними особами Бердянської ОДПІ було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податку ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, за наслідками якої складено акт №103/1720/НОМЕР_2 від 23.10.2014р. (далі по тексту Акт перевірки) (а.с.6-7)

В Акті перевірки зроблено висновки про порушення позивачем:

- пп.164.2.17 «д» п.164.2 ст.164, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, у сумі 17252,45грн.

- п.п.168.1.3 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України, не включено до загального річного оподатковуваного доходу за 2013 рік суму доходу отриманого у вигляді додаткового блага.

Таких висновків, з огляду на Акт перевірки, податковий орган дійшов з огляду на те, що відповідно до наявної податкової інформації фізична особа - платник податку ОСОБА_2 у 1 кварталі 2013 року отримала дохід у вигляді додаткового блага у сумі 11657,93грн., наданого ПАТ КБ «Надра» внаслідок списання кредитної заборгованості згідно додаткової угоди №1 від 05.02.2013р. за договором №78611641 від 30.07.2007р. та додаткової угоди №1 від 06.02.2013р. до договору №78846542 від 16.10.2007р. Проте, позивач, в порушення вимог п.п.168.1.3 п. 168.1 ст.168 ПК України, не включила до загального річного оподатковуваного доходу за 2013 рік суму доходу отриманого у вигляді додаткового блага, та в порушення пп.164.2.17 «д» п.164.2 ст.164 ПК України, не сплачено податок на доходи фізичних осіб у сумі 17252,45грн.

На підставі висновків Акту перевірки, Бердянською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.10.2014 року №, яким ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 2190,56грн., в тому числі за основним платежем 1752,45грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 438,11грн. (а.с.5)

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що основною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування з доходу фізичних осіб, у тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі. Враховуючи, що відсотки, відміна стягнення штрафних санкцій (штрафи, пені, індекса інфляції) за користування кредитом, нараховані банком відповідно до умов договору та прощені відповідно до вказаних угод, не є доходом платника податків в розумінні Податкового кодексу України, який підлягає оподаткуванню, суд дійшов висновку, що позивач правомірно не включила до річної податкової декларації за 2013 рік суму прощеної банком заборгованості в загальному розмірі 11657 грн. 93 коп.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.02.2013 між позивачем (Позичальник) та ПАТ КБ «Надра» (Банк) укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 78611641 від 30.07.2007, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра», відповідно до умов якої, згідно статей 598, 605 Цивільного кодексу України сторони дійшли домовленості про припинення дії Договору шляхом прощення частини боргу за нарахованими/простроченими відсотками, відміни стягнення штрафних санкцій (штрафи, пені, індекса інфляції) в розмірі 3958 грн. 70 коп., при умові виконання Позичальником протягом дня обов'язку щодо погашення іншої частини заборгованості за тілом кредиту та за нарахованими/простроченими відсотками, нарахованими/простроченими комісіями (за наявності) в розмірі 5008 грн. 85 коп. Відповідно до пункту 7 Додаткова угода набирає чинності з моменту підписання (а.с. 9).

06.02.2013 між позивачем (Позичальник) та ПАТ КБ «Надра» (Банк) укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 78846542 від 16.10.2007, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра», відповідно до умов якої, згідно статей 598, 605 Цивільного кодексу України сторони дійшли домовленості про припинення дії Договору шляхом прощення частини боргу за нарахованими/простроченими відсотками, відміни стягнення штрафних санкцій (штрафи, пені, індекса інфляції) в розмірі 7699 грн. 23 коп., при умові виконання Позичальником протягом дня обов'язку щодо погашення іншої частини заборгованості за тілом кредиту та за нарахованими/простроченими відсотками, нарахованими/простроченими комісіями (за наявності) в розмірі 9759 грн. 98 коп. Відповідно до пункту 7 Додаткова угода набирає чинності з моменту підписання (а.с. 10).

Позичальником заборгованість за тілом кредиту та за частиною нарахованих/прострочених відсотків, нарахованих/прострочених комісій (за наявності) у розмірі 5008,85грн. та 9759,98грн. була сплачена, а Кредитором (Банком), відповідно, прощено частину боргу за нарахованими/простроченими відсотками, відмінено стягнення штрафних санкцій (штрафи, пені, індекса інфляції) в розмірі 3958,70грн. та 7699,23грн. на загальну суму 11657,93грн.

Відповідно до підпункту 164.2.17 «д» пункту 164.2 статті 164 ПК України, в редакції чинній до 01.01.2015 року, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сума 11657,93грн. не є доходом та додатковим благом в розумінні Податкового кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

В даному випадку, Договори, укладені між Позивачем і Банком стосувалися певної суми (основної суми (тіло кредиту)), яка повинна бути погашена позивачем на певних умовах та у встановлений строк. Нарахування відсотків та штрафних санкцій - це обумовлена Договорами міра відповідальності позивача за неналежне виконання умов Договорів.

За таких обставин, прощення відсотків та штрафних санкцій не свідчить про фактичне отримання ОСОБА_2 додаткового блага, а свідчить лише про відміну відповідальності.

На користь викладеного свідчить і аналіз Закону України від 28.12.2014 №71-VIII (набрав чинності 01.01.2015), яким підпункт "д" 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України викладено у такій редакції: «д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом».

Фактично, законодавцем деталізовано дану норму права, яка свідчить про належність до доходів в якості додаткового блага прощення кредитором основної суми боргу, а не відповідальності за її неналежну чи несвоєчасну сплату.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи, та ухвалено законне та обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим, підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі №808/8913/14 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

(Ухвалу у повному обсязі складено 22.05.2015р.)

Головуючий: О.В. Мартиненко

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов