Справа № 520/11378/14-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 520/11378/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Калашнікова О.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним вище адміністративним позовом та просила: визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси (надалі - УПФУ) щодо відмови ОСОБА_1 в донарахуванні та перерахунку пенсії з 01 лютого 2008 року з урахуванням матеріальної допомоги, згідно довідки Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси (надалі - ДПІ) №28098/1/15-53-05-026 від 08 серпня 2014 року; зобов'язати відповідача провести донарахування та нарахувати позивачу пенсію у відповідності з ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», який діяв на час виникнення права та з урахуванням довідок ДПІ №21701/1/05-026 від 06 травня 2008 року та №28098/1/15-53-05-026 від 08 серпня 2014 року; донарахування і виплату різниці у виплаті пенсії ОСОБА_1 провести з 01 лютого 2008 року у розмірі 90 відсотків (встановлених при призначенні пенсії) сум довідок ДПІ №21701/1/05-026 від 06 травня 2008 року та №28098/1/15-53-05-026 від 08 серпня 2014 року.

22 жовтня 2014 року ОСОБА_1 доповнила позовні вимоги та просила: зобов'язати УПФУ провести нарахування та виплатити їй з 01 лютого 2008 року згідно довідок ДПІ №21701/1/05-026 від 06 травня 2008 року та №28098/1/15-53-05-026 від 08 серпня 2014 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) 90 відсотків пенсії, встановленої при її призначенні 01 лютого 2008 року.

За наслідками розгляду адміністративного позову Київським районним судом м. Одеси 22 грудня 20' 14 року ухвалено постанову про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1

Суд першої інстанції визнав неправомірними дії УПФУ щодо неврахування виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань при обчисленні пенсії позивача. Зобов'язав відповідача провести обчислення пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» з урахуванням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань згідно з довідкою ДПІ від 26 серпня 2014 року №29595/1/15-53-05-026, починаючи з 01 червня 2014 року. У задоволенні решти позовних вимог, а саме: нарахування та виплатити їй з 01 лютого 2008 року згідно довідок ДПІ №21701/1/05-026 від 06 травня 2008 року та №28098/1/15-53-05-026 від 08 серпня 2014 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) 90 відсотків пенсії, встановленої при її призначенні 01 лютого 2008 року - відмовлено

Приймаючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця.

При цьому вимоги в частині зобов'язання УПФУ виконати перерахунок пенсії у розмірі 90 відсотків від середньомісячного заробітку не можуть бути задоволені оскільки відповідач вже здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 і на даний момент вона становить 90 відсотків від заробітку.

В апеляційній скарзі УПФУ, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказав, що порядок та умови призначення та перерахунок пенсій державним службовцям регулюється статтею 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, яка визначає та обумовлює, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

На даний момент пенсія позивача становить 90% від заробітку, перерахунок пенсії Позивачеві проводиться також з 90% заробітку.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю.

Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

В той же час, УПФУ вважає, що матеріальна допомога є одноразовою виплатою та не є складовою заробітної плати у розумінні частини другої статті 33 Закону України «Про державну службу», а факт утримання з суми такої допомоги збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру його пенсії. Отже, складові заробітної плати чітко визначені Законом України «Про державну службу".

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про задоволення позову у повному обсязі.

В письмових запереченнях УПФУ спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, вказуючи на законність ухваленого рішення щодо перерахунку пенсії з урахуванням 90 відсотків заробітної плати та просить його залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1, УПФУ не підлягають задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що з листопада 1999 року ОСОБА_1 після звільнення з посади головного державного податкового ревізора-інспектора ДПІ у відповідності з Законом України «Про державну службу» було призначено пенсію, яка включала в себе оклад, доплату за ранг, надбавку за вислугу років та надбавку за інтенсивність праці. Право на пенсійне забезпечення позивач набула за наявності загального трудового стажу 40 років, у тому числі стажу державної служби понад 30 років.

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ з заявою про перерахування її пенсії з 01 лютого 2008 року з урахуванням виплаченої за час проходження державної служби матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання. На підтвердження отримання таких виплат, позивач надала довідку ДПІ №28098/1/15-53-05-026 від 08 серпня 2014 року.

17 липня 2014 року відповідачем було прийнято рішення №117937 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з тих підстав, що згідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу, премії, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Інші виплати (індексація, грошова винагорода за безперервну працю, матеріальна допомога) не входять до складу заробітної плати державних службовців і не враховуються при обчисленні цього виду пенсій.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з наведеними висновками УПФУ з огляду на наступне.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічну правову позицію зі спірного питання Верховний Суд України висловив, зокрема, у постановах від 14 та 28 травня 2013 року (справи №№ 21-125а13, 21-97а13 відповідно).

Вимоги ОСОБА_1 стосовно зобов'язання УПФУ перерахувати їй пенсію з розрахунку 90% від заробітку, не обґрунтовані. З наданих до матеріалів справи довідок ДПІ та наведених УПФУ розрахунків вбачається, що на сьогоднішній день пенсія позивача становить 90% від заробітку. Перерахунок пенсії ОСОБА_1 проводився відповідачем виходячи з 90% заробітку

Зважаючи на все вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні сторонами фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси - залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: