Справа № 807/2916/14
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 р. № 876/2847/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року в адміністративній справі № 807/2916/14 за позовом ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання протиправними і скасування наказів та поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив визнати протиправними і скасувати накази начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (надалі - УМВС України в Закарпатській області):

- від 28 квітня 2014 року № 528 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УМВС України в Закарпатській області» в частині прийнятого рішення про його звільнення з органів внутрішніх справ;

- від 27 травня 2014 року № 103 о/с в частині його звільнення з органів внутрішніх справ за підпунктом «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни).

Також просив поновити його на службі в органах внутрішніх справ України (надалі - ОВС України) на посаді оперуповноваженого відділу оперативних розробок управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю (надалі - УДСБЕЗ) УМВС України в Закарпатській області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що факт порушення ним службової дисципліни не доведено, а звільнення проведено з порушенням процедури та порядку звільнення, призначення та проведення службового розслідування.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року позов задоволено. Постанову в частині поновлення позивача на займаній посаді допущено до негайного виконання. Зобов'язано відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило УМВС України у Закарпатській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права й за невідповідності висновків суду обставинам справи. Тому просило скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що в ході службового розслідування було підтверджено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, натомість, суд скасував оскаржувані накази з підстав відсутності в його діях адміністративного проступку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про міліцію» визначено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

На виконання даної норми Закону Кабінет Міністрів Української РСР своєю постановою від 29 липня 1991 року № 114 затвердив Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (надалі - Положення).

Відповідно до підпункту «є» пункту 64 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (надалі - Дисциплінарний статут) дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни як вид дисциплінарного стягнення передбачено пунктом 6 частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту та відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач з 2003 року працював в ОВС України; остання займана посада - оперуповноважений УДСБЕЗ УМВС України Закарпатській області (посаду обіймав з 2013 року); спеціальне звання - капітан міліції.

Наказом в.о. начальника УМВС України в Закарпатській області від 28 квітня 2014 року № 528 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УМВС України в Закарпатській області» за грубе порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту щодо неухильного дотримання законодавства, вимог наказу МВС України № 81-2007 та 90-2010 з питань дотримання службової та транспортної дисципліни, Правил дорожнього руху України оперуповноваженого відділу оперативних розробок УДСБЕЗ УМВС України в Закарпатській області капітана міліції ОСОБА_2 відповідно до пункту 8 статті 2 Дисциплінарного статуту було звільнено з органів внутрішніх справ за підпунктом «є» пункту 64 Положення.

Наказом в.о. начальника УМВС України в Закарпатській області від 27 травня 2014 року № 103 о/с «По особовому складу» відповідно до Положення ОСОБА_2 було звільнено з ОВС у запас (із поставленням на військовий облік) на підставі пункту 1 наказу УМВС України в Закарпатській області від 28 квітня 2014 року № 528.

Підставою для видання цих наказів став висновок за результатами службового розслідування факту порушення транспортної дисципліни (справа № 66), затверджений начальником ГУМВС України у Закарпатській області, де вказано, що 26 квітня 2014 року ОСОБА_2 грубо порушив транспортну дисципліну, що виразилася в одночасному керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, зупинці у невстановленому місці, у вихідний день, тобто позаслужбовий час, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 18 березня 2015 року, за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) провадження у цій справі закрито, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Як зазначено у постанові, факт керування позивачем транспортним засобом не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 72 КАС України постанова суду у справі про адміністративний проступок, яка набрала законної сили, є обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи те, що провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, факт грубого порушення позивачем транспортної дисципліни 26 квітня 2014 року не доведено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність законних підстав для звільнення позивача і правомірно поновив його на попередній посаді в органах внутрішніх справ.

Вказане також свідчить про невстановлення всіх обставин дисциплінарного проступку позивача, як це передбачено статтею 14 Дисциплінарного статуту, а тому висновок службового розслідування не може визнаватись об'єктивним та неупередженим.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального законодавства, неповне з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору. Тому, на переконання колегії суддів суду апеляційної інстанції, підстави для скасування ухваленого рішення відсутні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року в адміністративній справі № 807/2916/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Т.І.Шинкар

Ухвала в повному обсязі складена 18 травня 2015 року.