Справа № 826/19602/14
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Дніпропетровської області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Дніпропетровської області, в якому просив:

1. Визнати дії Генеральної прокуратури України щодо передачі звернення ОСОБА_2 від 30.10.2014 до Прокуратури Дніпропетровської області противоправними.

2. Визнати бездіяльність Генеральної прокуратури України противоправною щодо не пересилання звернення ОСОБА_2 від 30.10.2014 до уповноваженої особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, у відповідності до частини третьої ст. 7 Закону України «Про звернення громадян».

3. Визнати бездіяльність Прокуратури Дніпропетровської області протиправною щодо не пересилання звернення ОСОБА_2 від 30.10.2014 до уповноваженої особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, у відповідності до частини третьої ст. 7 Закону України «Про звернення громадян».

4. Зобов'язати Прокуратуру Дніпропетровської області переслати звернення ОСОБА_2 від 30.10.2014 щодо «притягнення до адміністративної відповідальності за ненадання інформації за частиною першою статті 212-3 КУпАП винної посадової особи ЗАТ КБ «ПриватБанк» до уповноваженої особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, у відповідності до частини третьої ст. 7 Закону України «Про звернення громадян».

5. Зобов'язати відповідачів подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення відповідно до ст. 267 КАС України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2015 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії Генеральної прокуратури України щодо передачі звернення ОСОБА_2 від 30.10.2014 до Прокуратури Дніпропетровської області противоправними. Визнано бездіяльність Генеральної прокуратури України противоправною відносно не пересилання звернення ОСОБА_2 від 30.10.2014 до уповноваженої особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, у відповідності до частини третьої ст. 7 Закону України «Про звернення громадян». Визнано бездіяльність Прокуратури Дніпропетровської області протиправною відносно не пересилання звернення ОСОБА_2 від 30.10.2014 до уповноваженої особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, у відповідності до частини третьої ст. 7 Закону України «Про звернення громадян». Зобов'язано Прокуратуру Дніпропетровської області переслати звернення ОСОБА_2 від 30.10.2014 щодо «притягнення до адміністративної відповідальності за ненадання інформації за ч. 1 статті 212-3 КУпАП винної посадової особи ЗАТ КБ «ПриватБанк» до уповноваженої особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, у відповідності до ч.3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Прокуратура Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу апелянт мотивує тим, що ОСОБА_2 у своєму зверненні вимагав від органів прокуратури провести саме прокурорську перевірку дотримання посадовими особами ПАТ КБ «Приват Банк» вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та за результатами винести подання про усунення порушень та притягнення до відповідальності винних осіб. Проте, 26.10.2014 набрали чинності окремі положення нового Закону України «Про прокуратуру», які позбавили орган прокуратури можливості проводити прокурорські перевірки та виносити документи прокурорського реагування у формі подань. Оскільки ОСОБА_2 у своєму зверненні від 30.10.2014 просив провести прокурорську перевірку та вжити заходи прокурорського реагування, підстав для перенаправлення його звернення на розгляд по суті до іншого органу не було.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо бездіяльності відповідачів і необхідності зобов'язання Прокуратури Дніпропетровської області переслати звернення позивача за належністю. Що стосується клопотання позивача про встановлення відповідачу строку для надання звіту про виконання судового рішення, в даному випадку суд першої інстанції не вбачав підстав для застосування заходів, про які просить позивач у позовній заяві.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до Генеральної прокуратури України листом від 30.10.2014, яким просив:

винести подання про усунення порушень ЗУ «Про доступ до публічної інформації» і зобов'язати посадових осіб ЗАТ КБ «ПриватБанк» надати заявнику повну інформацію, що запитувалася згідно інформаційного запиту від 14.10.2014;

притягти до адміністративної відповідальності за ненадання інформації винної посадової особи ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Генеральною прокуратурою України звернення направлено за належністю до ПАТ КБ «ПриватБанк», Прокуратури Дніпропетровської області, що підтверджується копією супровідного листа № 19-р від 05.11.2014.

Листом № 07/1/1-4406-14 від 14.11.2014 позивачу прокуратурою Дніпропетровської області повідомлено про відсутність підстав для представництва його інтересів у суді, а також про обставини набуття чинності 26.10.2014 окремих положень Закону України «Про прокуратуру» № 1697 від 14.10.2014 згідно яких прокуратура не здійснює функцію нагляду за додержанням і застосування законів, тому проведення перевірок і надання оцінки діям посадових осіб ЗАТ КБ «ПриватБанк» виходять за межі повноважень органів прокуратури. Заявника також повідомлено, що у відповідності до положень п. 8-1 ст. 255 кодексу України про адміністративні правопорушення протоколи по адміністративні правопорушення за ст. 212-3 КУпАП складають уповноважені особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Так, згідно частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» (№ 393/96-ВР від 02.10.1996) якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Як вбачається зі змісту звернення, позивач просив:

1) винести подання про усунення порушень Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

2) зобов'язати посадових осіб ЗАТ КБ «ПриватБанк» надати заявнику повну інформацію;

3) притягти до адміністративної відповідальності за ненадання інформації винної посадової особи ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно з п. 8-1 ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення протоколи по адміністративні правопорушення за ст. 212-3 КУпАП складають уповноважені особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про що зазначено Прокуратурою Дніпропетровської області у своєму листі.

Тому, колегія суддів вважає, що відповідачі в порушення вимог частини третьої ст. 7 Закону неправомірно не переслали звернення ОСОБА_2 від 30.10.2014 до уповноваженої особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Крім того, у судовому засіданні 21.05.2015 представник Генеральної прокуратури України зазначив, що Генеральна прокуратура України погодилася з рішенням суду першої інстанції в частині визнання бездіяльності Генеральної прокуратури України противоправною щодо не пересилання звернення ОСОБА_2 від 30.10.2014 до уповноваженої особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, у відповідності до частини третьої ст. 7 Закону України «Про звернення громадян».

Що стосується клопотання позивача про встановлення відповідачу строку для надання звіту про виконання судового рішення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки згідно з частиною першою ст. 267 КАС України зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не обов'язком суду. Лаконічність, ясність, простоту та зрозумілість зобов'язувальної частини цього судового рішення, а також нормативно встановлений Законом України "Про виконавче провадження" механізм організації примусового виконання судових рішень, в даному випадку колегія суддів не вбачає підстав для застосування заходів, про які просить позивач у позовній заяві.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 26.05.2015.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.