Справа № 183/1514/14-а (2а/183/147/14)
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2015 рокусправа № 183/1514/14-а 2а/183/147/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.05.2014р. у справі № 183/1514/14-а (2а/183/147/14)

за позовом ОСОБА_1

до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області

про визнання незаконним та скасування рішень, зобов'язання вчинення дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом, з урахуванням уточнень, про визнання незаконним та скасування рішення двадцять четвертої сесії шостого скликання Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (далі по тексту - відповідач) від 26 листопада 2013 року №11-24/УІ та зобов`язання відповідача остаточно прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою для відводу земельної ділянки АДРЕСА_1 (огороди) 0,05 га в приватну власність для ведення особистого селянського господарства згідно п.1, 2, 7 ч.4 ст.105 КАС України визнати незаконним; а також про визнання незаконним та скасування рішення двадцять п'ятої сесії шостого скликання Піщанської сільської ради від 07 лютого 2014 року № 50-25/УІ та про зобов`язання відповідача остаточно прийняти рішення про надання згоди на розробку проекту землеустрою в приватну власність для будівництва житлового будинку та сільськогосподарських будівель площею 0,25 га (за городами 84, 86, 88) АДРЕСА_1 згідно п. «г» ч.1 ст.121 ЗК України а також п.1, 2, 7 ч.4 ст.105 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось про незаконність спірних рішень відповідача, які порушують права позивача.

Постановою суду першої інстанції в задоволені позову відмовлено. При цьому суд зазначив, що позивачем не наведено доказів на спростування висновку відповідача щодо невідповідності місця розташування генеральному плану, при цьому зі збірного кадастрового плану, який позивач надав в якості додатку до заяви, не вбачається, що земельна ділянка, яку згідно позначень просив надати позивач знаходиться за адресою АДРЕСА_4, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини, невірно застосував норми матеріального та процесуального права. Апелянт стверджує, що земельні ділянки, щодо яких подано заяви позивачем є вільними від забудови та ніким не використовуються, що оскаржувані рішення відповідача суперечать нормам законодавства. Крім того, позивач вказує, що сільрадою не визначено, які ж саме документи ще необхідні для затвердження проекту.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи:

- рішенням двадцять четвертої сесії п`ятого скликання Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області внесено зміни до рішення № 6-23/У від 09 жовтня 2008 року, а саме - п.1: «Про згоду на розробку проекту із землеустрою на земельну ділянку», викладено в наступній редакції: Дати згоду ОСОБА_1, що мешкає АДРЕСА_1 на виготовлення проекту відводу в приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,05 га під будівництво та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 /в огородах/.

- рішенням двадцять шостої сесії п`ятого скликання Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 10 квітня 2009 року №33-26/У доділено ОСОБА_1 земельну ділянку в районі АДРЕСА_1, яка буде в наявності після проведення інвентаризації Новомосковським БТІ земельної ділянки ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 (а.с.8).

- рішенням тридцять другої сесії п`ятого скликання Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 08 квітня 2010 року №158-32/У надано згоду ОСОБА_1, що мешкає АДРЕСА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність загальною площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 /в огородах/ (а.с.21).

З матеріалів справи також вбачається, що 01 липня 2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання висновку погодження документації із землеустрою на земельну ділянку для ведення особистого сільського господарства площею 0,05 га, розташовану за адресою: с. Піщанка (а.с.14).

Рішенням двадцять четвертої сесії шостого скликання Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 26 листопада 2013 року №11-24/VI відкладено звернення ОСОБА_1 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» для до оформлення документів згідно чинного законодавства (а.с.6).

09 грудня 2013 року позивач звернувся до відповідача з листом, де вказав, що ним було подано заяву та документи на приватизацію земельної ділянки в АДРЕСА_3, однак рішення щодо розгляду заяви та документів було відкладено, внаслідок чого просив надати перелік документів, які необхідно надати для приватизації земельної ділянки (а.с.11).

11 грудня 2013 року позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив відповідача вирішити питання щодо розгляду заяви та документів на приватизацію земельної ділянки в с. Піщанка. Зазначив про порушення відповідачем вимог п.2 ст.159 ЗК України (а.с.12).

Відповідач своїм листом від 21 січня 2014 року № 9/3.1-1 повідомив позивача, що рішенням тридцять другої сесії п`ятого скликання Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 08 квітня 2010 року №158-32/У позивачу не надавалось право на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_4, за для уточнення місця розташування земельної ділянки було прийнято рішення відкласти розгляд заяви.

Рішенням відповідача від 07.02.2014р. №50-25/УІ відповідачу відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25га (за городами 84,85,88) по вул.Леніна у зв'язку з невідповідністю місця розташування бажаної земельної ділянки генеральному плану с.Піщанка.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставах, в мажах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 статті 24 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і Законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

У відповідності до п.1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формах рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

За приписами ч.9 ст.118 Земельного кодексу України (ЗК України) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Як свідчать матеріали справи, з листа відповідача від 13 лютого 2014 року № 9/3.1-3, наданого на обґрунтування прийняття рішення від 26 листопада 2013 року №11-24/VI, відкладення розгляду звернення позивача здійснено внаслідок того, що конфігурація земельної ділянки, яку планується передати в приватну власність, може мати ознаки перетину земельних ділянок, які знаходяться у власності та користуванні суміжних землекористувачів та рішення ради прийнято з урахуванням висновку земельної комісії Піщанської сільської ради з метою недопущення порушень прав та законних інтересів інших землекористувачів.

Приймаючи спірні рішення, відповідач посилається на норми ст.118 ЗК України.

Так, згідно з ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Колегія суддів зазначає, що відповідач своїм рішенням від 26.11.2013р. вирішив відкласти розгляд звернення позивача, проте, нормативні акті, якими керується в своїй діяльності відповідач, не передбачають такого варіанту рішення. Тобто слід дійти висновку, що відповідач діяв не у визначений законодавством спосіб.

Щодо позовних вимог про неправомірність рішення двадцять п`ятої сесії шостого скликання Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 07 лютого 2014 року №50-25/VI, також слід зазначити.

У відповідності до ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Рішенням двадцять п`ятої сесії шостого скликання Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 07 лютого 2014 року №50-25/VI позивачу відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустро2а-2241ю щодо відведення земельної ділянки в приватну власність для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га (за огородами 84, 86, 88) по АДРЕСА_4, у зв'язку з невідповідністю місця розташування бажаної земельної ділянки генеральному плану с.Піщанка.

Разом з тим, відповідачем не доведено обставин на підтвердження такого обґрунтування.

На думку колегії, суд першої інстанції помилково зазначає в своїй постанові, що позивач не спростував висновків відповідача, якими обґрунтовано оскаржуване рішення. При цьому суд посилається на частину 1 ст.71 КАС України, де передбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72. Проте частиною 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, яким у даній справі є відповідач, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Тобто саме відповідач у даній справі має доводити правомірність свого рішення. Разом з тим, відповідачем не надано доказів дотримання закону при прийнятті спірних рішень. Тому вимоги позивача про визнання незаконними та скасування спірних рішень ради підлягають задоволенню.

За приписами ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, тощо. При оскарженні рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з питань, віднесених до їх компетенції, суд у разі задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними і зобов'язує їх, залежно від характеру спору, виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за позивачем.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом зобов'язання відповідача розглянути звернення ОСОБА_1 у відповідності до чинного законодавства. Зобов'язання відповідача прийняти певні рішення (про задоволення заяв позивача) є неможливим, оскільки відповідач є колегіальним органом, діє в межах та у спосіб, визначені Законом України «Про місцеве самоврядування», та має діяти з дотримання певних процедур, і суд не може своїм рішенням підміняти діяльність такого органу.

Оскільки суд першої інстанції не врахував вищезазначеного, висновки суду слід вважати помилковими. Апеляційну скаргу слід задовольнити частково, скасувавши постанову та прийнявши нове рішення з частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.05.2014р. у справі № 183/1514/14-а (2а/183/147/14) задовольнити частково.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.05.2014р. у справі № 183/1514/14-а (2а/183/147/14) скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 26.11.2013р. №11-24/VІ та від 07.02.2014р. №50-25/VІ.

Зобов'язати Піщанську сільську раду Новомосковського району Дніпропетровської області вирішити питання за зверненнями ОСОБА_1 щодо затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,25га.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна