Справа № 804/3008/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 р. Справа № 804/3008/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддяЛяшко О.Б.,
при секретаріСтавицькому О.В.,
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3, Карпової Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вважає висновки податкової перевірки хибними, такими, що не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового та цивільного законодавства, а зазначені рішення податкового органу є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, у задоволенні позову просив відмовити. Надав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому зазначено, що перевірка позивача проведена правомірно, а оскаржувані позивачем рішення винесені в межах та у відповідності до вимог чинного законодавства України.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що на підставі ст.20, пп.75.1.2. п.75.1 ст.75, ст.77, ст.81, ст.82 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, ч.3 п.2 ст.12, ч.2 п.І ст.13, ч.3 п. 1 ст. 14 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI Криворізькою північною ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_5 (НОМЕР_5) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року.
За результатом перевірки складено акт №10/17-03-11/НОМЕР_5 від 16.06.2014р.
29 липня 2014 року Криворізькою північною об'єднаною ДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровські області було складено податкові повідомлення-рішення:
Наведені податкові повідомлення-рішення були оскаржені до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Рішенням про результати розгляду скарги від 14.10.2014 року № 7266/10/04-36-10- 08-09 податкові повідомлення-рішення № та № - залишено без змін.

На зазначені податкові повідомлення-рішення було подано повторну скаргу до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду повторної скарги Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 26.11.2014 року за № 3479/М/99-99-10-01-03-14, згідно якого податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга - без задоволення.

Разом з тим, відповідно до процедур досягнення податкового компромісу, встановлених нормативно-правовими актами України, між ФОП ОСОБА_5 та Криворізькою північною ОДПІ досягнуто податковий компроміс щодо суми неузгодженого податкового зобов'язання по податковому повідомленню-рішенню № від 29.07.2014 року по податку на додану вартість на суму 9276,19 грн. (5 відсотків від суми завищення податкового кредиту - 185523,73 грн.) за умови сплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 підрозділу 9-2 розділу XX „Перехідні положення" Кодексу. За наслідками досягнення податкового компромісу інша частина 95 відсотків податкового зобов'язання 176247,54 грн. та нараховані штрафні санкції в загальній сумі 46380,93 грн. будуть вважатися погашеними.

Крім того, спираючись на твердження посадовців відповідача щодо відсутності документально підтверджених витрат, відповідачем винесено рішення № про застосування відносно позивача штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску та складено Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф - на суму боргу 69482,41грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до акту перевірки ФОП ОСОБА_5 з 01.01.2011 року по 30.09.2012 року здійснювала підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року - за загальною системою оподаткування.

Перевіркою встановлено, що за даними обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_5 у перевіряємому періоді фактично здійснювала оптову торгівлю парфумними та косметичними товарами.

Згідно з актом перевірки, між ФОП ОСОБА_5 (замовник) та ФОП ОСОБА_6 (виконавець) укладений договір про надання послуг з передпродажної підготовки та стимулюванню збуту від 01.04.13 № 1.

Відповідно до наданих до перевірки ФОП ОСОБА_5 актів прийому-передачі, вартість наданих послуг за договором від 01.04.13 № 1 складає 240 285,0 грн., у тому числі ПДВ 40047,5грн.

Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку 5 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік, встановлено, включення до графи 4 додатку 5 вартості послуг передпродажної підготовки товарів на суму 200237,50 грн., що не підтверджена відповідними первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення обліку.

Згідно акту перевірки не підтверджено факт отримання та використання зазначених послуг у господарській діяльності ФОП ОСОБА_5, надані до перевірки акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не містять інформацію про зміст та обсяги господарської операції, види наданих послуг, згідно з наданими до перевірки звітами, мають загальний характер і фактично відтворюють умови договору про надання послуг щодо зобов'язань виконавця за цим договором; також, як свідчать надані до перевірки акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), отримані послуги не пов'язані з фактичним отриманням доходу та не впливають на кінцевий результат.

За вказаним фактом ОДПІ зроблено висновок, що ФОП ОСОБА_5 занижено чистий оподатковуваний доход на суму 200237,50 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб до сплати в бюджет у загальній сумі 32647,98 грн.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 р. № 996-ХІУ, із змінами та доповненнями, встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. за № 168/704 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка

брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до пунктів 2.15, п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Пунктом 177.2 статті 177 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 177.4 статті 177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III ПК України.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення та зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (пункт 138.2 статті 138 ПК України).

Таким чином, господарські операції для цілей визначення податку на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або лише за умови сплати грошових коштів.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_5 (замовник) та ФОП ОСОБА_6 (виконавець) укладений договір про надання послуг з передпродажної підготовки та стимулюванню збуту від 01.04.13 № 1.

Позивачем як до суду, так і під час перевірки, було надано, всю первинну документацію підприємства на підтвердження реальності здійснення господарських операцій за наведеною угодою з ФОП ОСОБА_6: договір, податкові накладні, акти здачі-приймання, тощо, також надані пояснення та первинні документи щодо обставин здійснення даних господарських операцій, що підтверджують їх відношення безпосередньо до господарської діяльності позивача.

Судом критично оцінюються доводи відповідача стосовно відсутності зв'язку з господарською діяльністю позивача дій ФОП ОСОБА_6 з надання вказаних послуг з передпродажної підготовки товару через той факт, що на момент здійснення послуг товар позивача вже був переданий третім особам, оскільки виходячи зі змісту правовідносин позивача з третіми особами покупцями товару позивача передбачається правова можливість, економічна доцільність та відповідно необхідність у отриманні позивачем таких послуг з метою збільшення обсягів реалізації товару.

Надані позивачем і досліджені судом первинні документи не викликають сумнівів щодо реального вчинення правочинів з придбання послуг, зазначених у актах приймання-передачі та податкових накладних, і повністю спростовують висновок відповідача щодо нереальності спірних правочинів та невідношення цих послуг до господарської діяльності позивача. Натомість відповідач під час розгляду справи не навів суду обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності сторін цих операцій, незвичності цих операцій для цих осіб, або інших обставин, які б в сукупності могли свідчити про фіктивність вчинених операцій, відсутність факту поставки послуг, а також того, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Таким чином, під час судового розгляду справи позивачем підтверджено належними та достатніми доказами факт укладання угоди з ФОП ОСОБА_6 та отримання послуг, а також використання послуг, отриманих у ФОП ОСОБА_6, у власній господарській діяльності шляхом надання належним чином оформлених первинних документів, у зв'язку з чим ФОП ОСОБА_5 правомірно визначено об'єкт оподаткування податком на прибуток у перевіряємий період.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про незаконність податкового повідомлення-рішення від 29 липня 2014 року № , рішення від 27 жовтня 2014 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 3474,12 грн. та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27 жовтня 2014 року № Ф- у розмірі 69482,41 грн.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У зв'язку з викладеним вище, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення, вимоги.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З огляду на викладену вище норму, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області від 29 липня 2014 року № , яким Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 40809,98 грн., з яких: за основним платежем 32647,98 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 8162,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області від 27 жовтня 2014 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 3474,12 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 27 жовтня 2014 року № Ф- у розмірі 69482,41 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2015 року

Суддя О.Б. Ляшко