Справа № 824/713/15-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/713/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області Гайсана Олександра Васильовича про скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 просить суд скасувати постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області Гайсана О.В. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 144,65 грн від 23 грудня 2008 року та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 100,00 грн від 16 січня 2015 року у виконавчому провадженні №10544919, а також скасувати постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 671,22 грн від 20 травня 2011 року та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 100,00 грн від 16 січня 2015 року у виконавчому провадженні №26395777.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає про те, що йому, як боржнику у виконавчих провадженнях №10544919 та №26395777, не було направлено копій оскаржуваних постанов, як і не було направлено копій постанов про відкриття виконавчих проваджень.

Про вказані рішення позивач дізнався тільки 24 березня 2015 року, отримавши їх разом з постановами про відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові. Просив суд позов задовольнити повністю.

При цьому наголошував на тому, що на його адресу від відповідача не надходило жодних листів із долученими до них постановами про відкриття виконавчих проваджень №10544919 та №26395777, як і не надходили оскаржувані в даній справі постанови. Зазначив про порушення відповідачем Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Поряд з цим від нього до суду надійшла заява про розгляд даної справи без його участі.

Крім цього, у зазначеній заяві відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у зв'язку з тим, що виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у відповідності до пункту 1 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» вже завершенні.

Частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин та зважаючи на положення указаної статті, суд визнає за можливим розглянути дану справу без участі відповідача.

Заслухавши пояснення особи, яка з'явилась в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 грудня 2008 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області Гайсаном О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №10544919 по виконанню виконавчого листа №2-568 від 27 грудня 2007 року, виданого Вижницьким районним судом Чернівецької області по справі №2-568 за позовом ВАТ ЕК «Чернівціобленерго» Вижницький РЕМ до ОСОБА_1 про стягнення збитків, заподіяних внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, у розмірі 1365,57 грн та судових витрат в сумі 81,00 грн.

Вказаною постановою зобов'язано боржника добровільно сплатити кошти у строк до 22 грудня 2008 року та зазначено, що при невиконанні виконавчого документа в наданий для добровільного виконання строк він буде виконуватись в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Крім цього, вирішено направити вказану постанову сторонам виконавчого провадження та органу або посадовій особі, яка видала документ.

Оскільки боржником самостійно у строк до 22 грудня 2008 року не було виконано виконавчий документ, керуючись статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП№10544919 від 23 грудня 2008 року, якою стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 144,65 грн.

16 січня 2015 року державним виконавцем на підставі статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП№10544919, якою стягнуто з позивача витрати на проведення виконавчих дій у сумі 100,00 грн.

Також судом встановлено, що 12 травня 2011 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області Гайсаном О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №26395777 по виконанню виконавчого листа №2-744/09 від 29 грудня 2009 року, виданого Вижницьким районним судом Чернівецької області по справі №2-744/09 за позовом ВАТ ЕК «Чернівціобленерго» Вижницький РЕМ до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в розмірі 6712,22 грн.

Вказаною постановою зобов'язано боржника добровільно сплатити кошти у строк до 19 травня 2011 року та зазначено, що при невиконанні виконавчого документа в наданий для добровільного виконання строк він буде виконуватись в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Крім того, вирішено направити зазначену постанову сторонам виконавчого провадження та органу або посадовій особі, яка видала документ.

У зв'язку з тим, що боржником самостійно у строк до 19 травня 2011 року не було виконано виконавчий документ, керуючись статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП№26395777 від 20 травня 2011 року, якою стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 671,22 грн.

16 січня 2015 року державним виконавцем на підставі статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП№26395777, якою стягнуто з позивача витрати на проведення виконавчих дій у сумі 100,00 грн.

Не погоджуючись з указаними постановами про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною першою статті 5 Закону №606-XIV (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови від 23 грудня 2008 року) визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 6 Закону №606-XIV (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови від 20 травня 2011 року) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини першої статті 11 Закону №606-XIV (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних постанов від 20 травня 2011 року та від 16 січня 2015 року) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положенням статті 24 Закону №606-XIV (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови від 23 грудня 2008 року) визначено, зокрема, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Статтею 25 Закону №606-XIV (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних постанов від 20 травня 2011 року та від 16 січня 2015 року) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №606-XIV (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови від 23 грудня 2008 року) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Згідно частини першої статті 27 Закону №606-XIV (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови від 20 травня 2011 року) у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною шостою статті 30 Закону №606-XIV (в редакції чинній, на момент винесення оскаржуваної постанови від 23 грудня 2008 року) передбачено, якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Частиною першою статті 28 Закону №606-XIV (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних постанов від 20 травня 2011 року та від 16 січня 2015 року) визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону №606-XIV (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних постанов від 20 травня 2011 року та від 16 січня 2015 року) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до положень статті 41 Закону №606-XIV (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних постанов від 16 січня 2015 року) витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновків про те, що одним із обов'язків державного виконавця є надсилання учасникам виконавчого провадження копій своїх постанов разом із супровідними листами (простою кореспонденцією та рекомендованими листами з повідомленнями про вручення: постанови про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження). Примусове виконання рішення може бути розпочате державним виконавцем виключно у разі невиконання боржником самостійно виконавчого документа у строк, який встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні оригіналів матеріалів виконавчих проваджень №10544919 та №26395777 (копії долучені до матеріалів даної справи), 15 грудня 2008 року та 12 травня 2011 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області Гайсаном О.В. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №10544919 та №26395777 по виконанню виконавчих листів, що видані Вижницьким районним судом Чернівецької області у справах №2-568 та №2-744/09 за позовами ВАТ ЕК «Чернівціобленерго» Вижницький РЕМ до ОСОБА_1 про стягнення збитків.

Вказаними постановами зобов'язано боржника самостійно виконати виконавчі документи у зазначений відповідачем строк та вказано, що у разі ненадання боржником документального підтвердження добровільного виконання виконавчих документів буде розпочате їх примусове виконання із стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 самостійно у наданий йому строк виконавчих документів, відповідачем прийнято постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 23 грудня 2008 року та від 20 травня 2011 року.

Внаслідок понесених витрат на поштову та бланкову продукцію, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області Гайсаном О.В. 16 січня 2015 року винесено постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №10544919 та №26395777.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» не направляв на адресу позивача постанов про відкриття виконавчих проваджень №10544919 від 15 грудня 2008 року та №26395777 від 12 травня 2011 року.

Доказів на підтвердження факту направлення боржнику копій зазначених постанов та їх отримання останнім відповідачем суду не надано.

Отже, враховуючи те, що позивача, як боржника у виконавчих провадженнях №10544919 та №26395777, не було належним чином повідомлено про їх відкриття, суд вважає, що останній був позбавлений можливості добровільно виконати та/або надати документальне підтвердження виконання виконавчих документів в добровільному порядку, що в свою чергу призвело до порушення його законних прав та інтересів. Державний виконавець з порушенням вимог закону розпочав примусове виконання рішень суду.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач усупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» не направив позивачу постанови у виконавчому провадженні №10544919 та №26395777, а саме: про стягнення з боржника виконавчого збору від 23 грудня 2008 року, про стягнення з боржника виконавчого збору від 20 травня 2011 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі від 16 січня 2015 року.

Крім цього, як зазначалось позивачем в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 щомісячно добровільно сплачує ВАТ ЕК «Чернівціобленерго» Вижницький РЕМ кошти на погашення заборгованості у відповідності до укладених між ним та ВАТ ЕК «Чернівціобленерго» угод про реструктуризацію заборгованості від 05 липня 2011 року.

Частиною першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи відповідач - суб'єкт владних повноважень не довів правомірність оскаржуваних рішень.

Відповідач не навів жодних доводів й, відповідно, не надав доказів стосовно правомірності прийняття оскаржуваних позивачем постанов.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області Гайсана О.В. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 144,65 грн від 23 грудня 2008 року та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 100,00 грн від 16 січня 2015 року у виконавчому провадженні №10544919, а також постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 671,22 грн від 20 травня 2011 року та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 100,00 грн від 16 січня 2015 року у виконавчому провадженні №26395777 винесені з порушенням вимог законодавства, а тому підлягають скасуванню.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню.

Водночас, беручи до уваги положення пункту 1 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне поряд із скасуванням оскаржуваних позивачем рішень відповідача також визнати їх протиправними.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Оскільки даний позов підлягає задоволенню, а позивач не є суб'єктом владних повноважень, суд приходить до висновку про повернення на його користь з Державного бюджету України документально підтверджених судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 182,70 грн, що був сплачений за подання цього позову до суду згідно квитанції №23/35 від 07 травня 2015 року.

Керуючись статтями 2, 69, 70, 71, 86, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області Гайсана Олександра Васильовича від 23 грудня 2008 року про стягнення з боржника виконавчого збору та від 16 січня 2015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №10544919, а також від 20 травня 2011 року про стягнення з боржника виконавчого збору та від 16 січня 2015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №26395777.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн 70 коп. згідно квитанції №23/35 від 07 травня 2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 27 травня 2015 року.