Справа № 804/14462/13-а
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2015 рокусправа № 804/14462/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року у справі № 804/14462/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "В4" від 09 липня 2013 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 301701 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки складено Акт, яким зафіксовано порушення п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, внаслідок чого, завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування повинен був бути включений до складу податкового кредиту за лютий 2013 року у розмірі 163139,00 грн. Позивач вважає такі висновки податкового органу безпідставними, оскільки Акт перевірки містить суперечливі дані, у тому числі, щодо суми грошового зобов'язання. Крім того вказує, що у податковому повідомленні-рішенні, яке прийнято на підставі вищезазначеного акту, відповідач посилається на порушення з боку позивача вимог п.200.1, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України, тоді як Акт перевірки містить посилання на порушення п.187.1 ст.187 зазначеного кодексу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апелянт зазначає, що позивачем не надавалась інформація про залишок товарно-матеріальних цінностей на початок та на кінець звітних періодів, які формували від'ємне значення ПДВ у лютому 2013 року.

У судовому засіданні сторони підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та письмових запереченнях на неї.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, фізична особа підприємець ОСОБА_1 зареєстрована виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 15 лютого 2000 р. та перебуває на обліку платників податків у Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, є платником ПДВ з 02 липня 2002р. У період з 20 по 22 травня 2013 року Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська проведено позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань підтвердження від'ємного значення декларації з ПДВ. За результатами проведеної перевірки складено Акт №1656/172- від 03.06.2013 року, відповідно до висновків якого встановлено порушення позивачем п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового кредиту лютого 2013 року у розмірі 163 139, 00 грн. 09 липня 2013 р. відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми "В4" №, згідно якого встановлено порушення позивачем п. 200.1. п. 200.3. ст. 200 Податкового кодексу України та зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 301 701,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності спірного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо правомірності формування суми від'ємного значення податку на додану вартість за лютий 2013 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, формування залишку від'ємного значення охоплює декларації попередніх звітних (податкових) періодів, в яких виникло від'ємне значення ПДВ, а саме: липень, серпень, жовтень, листопад 2012 року, січень 2013 року та звітного (податкового) періоду у якому було задекларовано залишок від'ємного значення, що відображене у декларації з ПДВ за лютий 2013 року.

Апелянт зазначає, між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Кресс-Центр Полтава" укладено договір поставки товару від 15.02.2013р. №03/02/13 та посилається на те, що позивачем не надано інформації по залишку товарно-матеріальних цінностей на початок та кінець звітних періодів, які формували значення від'ємного значення ПДВ у лютому 2013 року. Таке твердження не знайшло свого підтвердження матеріалами справи, оскільки на підтвердження реалізації товару у лютому 2013 року ФОП ОСОБА_1 до перевірки надано оригінали податкових та видаткових накладних. Крім того, за результатами перевірки даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування на додану вартість за лютий 2013 року із даними первинних документів, встановлено факт оплати покупцем отриманого товару.

Згідно даних декларації з ПДВ за лютий 2013 року ФОП ОСОБА_1 залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду складає 301701,00 грн.

У пункті 3.15 Акту зазначено, що згідно первинних документів, наданих ФОП ОСОБА_1 станом на 28.02.2013 р. товар на залишках не значиться, у зв'язку з цим ФОП ОСОБА_1 невірно сформовано показники р. 24 Декларації з ПДВ. Проте зазначене не відповідає дійним обставинам справи, оскільки р. 24 Декларації з ПДВ це "Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 22,23) (значення цього рядка переноситься до рядка 21.2 Декларації наступного звітного періоду. Тобто, значення р. 24 в Декларації з ПДВ за лютий 2013 року дорівнює значенню р. 22 Декларації з ПДВ за лютий 2013 року, так як значення р. 23 в Декларації з ПДВ за лютий 2013 року відсутнє. Значення р. 22 Декларації з ПДВ відповідає наступному визначенню "Залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 21- рядок 18)". Таким чином на формування р.22 в Декларації з ПДВ за лютий 2013 р. вплинуло значення залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду. Крім того, правильність формування від'ємного значення за попередні податкові періоди підтверджена довідками про проведення перевірки №200/172/ від 05.04.2013 року., № 65/172/ від 05.02.2013 р., №7261/172/ від 29.12.2013 р. Відтак, показники р. 24 Декларації з ПДВ за лютий 2013 р. сформовано позивачем вірно.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність формування позивачем суми від'ємного значення податку на додану вартість за лютий 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи, акт перевірки №1656/172- від 03.06.2013 року має розбіжності з оскаржуваним податковим повідомленням-рішення форми "В4" № від 09 липня 2013 року в частині висновків щодо порушення норм статей Податкового кодексу України.

Так, у висновках акту перевірки зазначено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 порушено п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового кредиту лютого 2013 року у розмірі 163 139 грн., (а.с.18) тоді як у спірному податковому повідомленні-рішенні форми "В4" № від 09 липня 2013 року зазначено, що позивачем порушено п. 200.1., 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України внаслідок чого зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у податкові декларації за лютий 2013 року у розмірі 301 701 грн. (а.с.21)

Між тим, податковим законодавством на контролюючий орган покладено обов'язок щодо належного оформлення та направлення податкового повідомлення-рішення.

Так, відповідно до п 58.1. ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Крім того, згідно п.2.4 Наказу Міністерства фінансів України від 28.11.2012р. №1236 до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) з наведенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку) відповідного звітного періоду, щодо якого здійснюється розрахунок податкового зобов'язання, а також іншої інформації, необхідної для визначення грошового зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року у справі № 804/14462/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко