Справа № 813/8037/14
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Справа № 876/847/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Коцур В.К.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - Чорний І.Я.;

від відповідача - ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Золочівського районного центру зайнятості на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.12.2014р. в адміністративній справі за позовом Золочівського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про повернення безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю,-

В С Т А Н О В И Л А:

21.11.2014р. позивач Золочівський районний центр зайнятості /РЦЗ/ звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь незаконно отриману допомогу з безробіття в сумі 3214 грн. 50 коп. (а.с.2-3).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.12.2014р. в задоволенні позову відмовлено (а.с.38-40).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив позивач Золочівський РЦЗ, який, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити (а.с.46-47).

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що апелянтом проведено розслідування страхового випадку, за результатами якого установлено отримання ОСОБА_2 доходу у Товаристві з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Електроконтакт України» згідно договору від 16.06.2012р. про надання цивільно-правових послуг. Про наведену обставину відповідач не повідомляв позивача. За таких обставин ОСОБА_2 повідомила центру зайнятості недостовірні дані, на підставі яких їй був наданий статус безробітного. Також наведена обставина впливає на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника позивача на підтримання поданої скарги, заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 звернулася до Золочівського РЦЗ із заявою від 11.02.2014р. про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, на підставі якої їй надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю (а.с.10).

У поданій заяві ОСОБА_2 зазначила, що не має заробітку або інших передбачених законодавством заходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, а також не отримує інших визначених виплат.

Наказом Золочівським РЦЗ видано наказ № НТ 140211 від 11.02.2014р. про надання відповідачу статусу безробітного, а наказом № НТ 140218 - про призначення допомоги по безробіттю (а.с.12-13).

Під час проведення розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати відповідачу матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» позивачем встановлено, що за даними звірки з пенсійним органом виявлено факт отримання відповідачем у червні 2012 року доходу за договором цивільно-правового характеру з ТзОВ «Електроконтакт України», укладеного 16.06.2012р.

Таким чином, виявлено факт отримання доходу за договором цивільно-правового характеру у червні 2012 року Пановик О.Ю. у ТзОВ «Електроконтакт України»; під час реєстрації в центрі зайнятості відповідач подала недостовірну інформацію, а саме не повідомила про факт укладення цього договору, що призвело до незаконного отримання допомоги з безробіття за період з 18.02.2014р. до 17.08.2014р. (а.с.6, 7-9).

На підставі вищенаведеного Золочівським РЦЗ прийнято наказ № 233 від 15.10.2014р. «Про повернення допомоги з безробіття гр.ОСОБА_2.», яким зобов'язано відповідача повернути незаконно отриману допомогу з безробіття на загальну суму 3214 грн. 50 коп. (а.с.5).

Повідомлення № 1501/02 від 16.10.2014р. щодо відшкодування коштів у сумі 3214 грн. 50 коп. скеровано на адресу відповідача (а.с.4), однак вказані кошти відповідачем у добровільному порядку не відшкодовані.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки факт отримання доходу по договору цивільно-правового характеру з ТзОВ «Електроконтакт України», укладеного 16.06.2012р., мав місце за два роки до часу звернення ОСОБА_2 до центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного; також вказана обставина не могла вплинути на рішення позивача про призначення відповідачу спірної допомоги по безробіттю.

Колегія суддів наведені висновки суду першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість заявленого позову вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

За правилами частин другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 цього Закону є допомога по безробіттю.

Згідно з пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 307 від 20.11.2000р., якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Відповідно до підпункту 8 пункту 5.5 розділу 5 зазначеного Порядку виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості (з дня встановлення порушення).

Пунктом 3 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затв. постановою КМ України № 198 від 20.03.2013р., передбачено, що під час проведення реєстрації працівник центру зайнятості заповнює в Єдиній інформаційно-аналітичній системі державної служби зайнятості персональну картку, в якій зазначаються персональні дані безробітного (прізвище, ім'я та по батькові, зареєстроване місце проживання чи перебування, число, місяць та рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відповідну відмітку в паспорті), відомості про останнє місце роботи або вид діяльності згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про зайнятість населення», підстава для припинення трудових відносин відповідно до запису в трудовій книжці або іншого виду діяльності, що підтверджено документально. Форма персональної картки та додатки до неї затверджуються Мінсоцполітики.

Згідно абз.18 пп.1 п.37 вказаного Порядку центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з дня встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації.

Таким чином, наведені норми пов'язують припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку із встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації.

При цьому, такі обставини повинні впливати на умови призначення та виплати допомоги по безробіттю.

Матеріалами справи стверджується, що договір від 16.06.2012р., укладений між відповідачем та ТзОВ «Електроконтакт Україна», стосувався сольного виступу 06.07.2012р.; факт виконання вказаних робіт засвідчується складеним актом прийняття робіт за угодою від 16.06.2012р. (а.с.9).

Таким чином, позивачем був укладений цивільно-правовий договір, предметом якого є надання разової послуги за винагороду. Про факт укладення та виконання цієї угоди відповідач не повідомила центр зайнятості під час звернення із заявою про надання статусу безробітного.

Разом з тим, наявність вказаної угоди та неповідомлення про неї відповідачем не призвело до неправильного прийняття позивачем рішення про надання статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Тобто, ці обставини не могли вплинути на рішення позивача щодо надання відповідачу статусу безробітного; також позивачем не спростована правильність заповнення відповідачем заяви від 11.02.2014р. про надання статусу безробітного.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що неповідомлення відповідачем про укладення згаданої угоди дворічної давності не призвело до прийняття неправильного рішення про надання статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

При цьому, доводи позивача у цій частині носять формальний характер і не враховують всіх обставин справи, дії та рішення останнього про повернення безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю прийняті із порушенням принципу пропорційності, тобто, необхідності дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких спрямовані вказані дії та рішення.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому останній не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Золочівського районного центру зайнятості на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.12.2014р. в адміністративній справі № 813/8037/14 залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська