Справа № 826/12557/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2015р. м. Київ К/800/66233/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

секретар судового засідання - Ярош Д.В.,

за участю представників:

від позивача - Радіонов В.А.,

від відповідача - Головіна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна"

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року

у справі № 826/12557/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна"

до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів

про скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна" (далі по тексту - ТОВ "Світ Інструменту Україна") звернулось до суду з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів (далі по тексту - Київська регіональна митниця), яким просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару від 11 квітня 2014 року №100270004/2014/000056/2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2014 року у справі № 826/12557/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року у зазначеній справі, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, окружний та апеляційний адміністративні суди виходили з недоведеності позивачем свої вимог, оскільки Київська регіональна митниця, коригуючи митну вартість товару, імпортованого ТОВ "Світ Інструменту Україна", діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ "Світ Інструменту Україна" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх в судовому засіданні представників позивача та відповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ "Світ Інструменту Україна" 11 квітня 2014 року, як суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності, відповідно до контракту від 28 квітня 2011 року CH-MIU 28/0411, здійснювало митне оформлення товару.

Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Вважаючи, що наданих позивачем документів не достатньо для підтвердження визначеної позивачем митної вартості ввезеного товару, митним органом запропоновано декларанту надати додаткові документи: копії бухгалтерської документації, що підтверджує сплату за поставлений товар у відповідності до умов контракту; копію прайс-листа Постачальника; копії експертної декларації відправника; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Витребувані документи ТОВ "Світ інструменту Україна" надані не були.

Митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товару від 11 квітня 2014 року №100270004/2014/000056/2.

Митна вартість визначена митним органом за резервним методом.

ТОВ "Світ інструменту Україна" супровідним листом № 73 від 26 червня 2014 року надано митниці витребувані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: копію прайс-листа постачальника; копію рішення про визначення митної вартості №100270004/2014/000056/2 від 11 квітня 2014 року; копію комерційного інвойсу №14-0046-К-137 від 21 січня 2014року; копію контракту з Постачальником CH-MIU 28/0411 від 28 квітня 2011року; копію додаткової угоди до Контракту № 4 від 28 лютого 2014 року; копію експертних декларацій відправника.

Митниця листом №7813/1/26-70-63-0504 від липня 2014 року повідомила позивача, що надані додаткові документи прийняті до уваги, але не можуть бути враховані як такі, що підтверджують заявлену первинну митну вартість товарів, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 11 квітня 2014 року залишено без змін.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На виконання частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, судами попередніх інстанцій досліджені оскаржені позивачем рішення Митниці, їм надано юридичну оцінку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 52 Митного кодексу України, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1)заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом, або скориговану за результатами контролю, здійсненого митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За нормою частин 1, 2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) закріплено в статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини 10 цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

В процесі розгляду справи судами встановлено, що у митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо розміру заявленої позивачем митної вартості товару, тому вона обґрунтовано витребувала у ТОВ "Світ інструменту Україна" додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, відповідно до Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766.

В касаційній скарзі ТОВ "Світ інструменту Україна" посилається, що він не мав можливості надати документи, які підтверджують сплату за поставлений товар, оскільки на дату митного оформлення строк його оплати ще не настав.

Проте, відповідно до умов контракту та інвойсу від 21 січня 2014 року №14-0046-К-137, 100% вартість відправленої партії товару має бути оплачена протягом 30 днів після відвантаження товару. На момент надання митної декларації 30 днів із дня відвантаження товару сплинули, проте документи, які б підтвердили здійснення оплати за контрактом, для митного оформлення позивачем не надавались.

Колегією суддів встановлено, що платіжне доручення №494, яким здійснена оплата за контрактом, датоване 18.06.2014 року. Тобто оплата була здійснена вже після звернення ТОВ "Світ інструменту Україна" до суду з даним адміністративним позовом. Тому суд касаційної інстанції вважає, що на час прийняття митним органом оскаржуваного рішення позивачем не надано в повному обсязі документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Статтею 57 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік методів визначення митної вартості товарів. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Основний метод визначення митної вартості товарів за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, не був застосований, оскільки використані декларантом відомості не підтверджені документально. Метод 2-а не був застосований Митницею в зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод 2-6 не застосований у зв'язку з відсутністю у митного органу даних щодо вартості операцій З подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Методи 2-в та 2-г не використані через відсутність даних, необхідних для проведення розрахунків. Митну вартість товарів визначено із застосуванням резервного методу (зокрема, визначена митна вартість товару ґрунтується на митних вартостях товару, подібного за якісними характеристиками, митне оформлення якого уже здійснено).

Судовою колегією встановлено, що ТОВ "Світ інструменту Україна" не зверталось до відповідача із заявою про проведення письмової консультації для визначення методу обрахунку митної вартості. Митницею проведено усну консультацію з позивачем, про що мається відповідний запис в рішенні від 11 квітня 2014 року №100270004/2014/000056/2.

Таким чином, Митниця обґрунтовано застосувала резервний метод визначення митної вартості товару, оскільки у неї виник сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару, вона довела неможливість застосування попередніх методів та провела процедуру консультацій з декларантом.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 17 червня 2014 року у справі №21-148а14.

На підставі зазначеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення про коригування митної вартості товару від 11 квітня 2014 року №100270004/2014/000056/2 прийняте з дотриманням вимог митного законодавства.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що судами правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року у справі №826/12557/14 - залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: