Справа № 389/1566/15-а
Суддя: Берднікова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

22.05.2015 Провадження №2-а/389/39/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області Буришина Ростислава Федоровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області Буришина Р.Ф., в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №250949 від 30 квітня 2015 року про накладення штрафу в сумі 255 грн. у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 30 квітня 2015 року він на власному автомобілі марки Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, рухався по автодорозі Стрій -Знам'янка, не порушуючи жодних правил дорожнього руху і безпідставно без жодних причин був зупинений відповідачем, який зупинивши його повідомив, що він порушив правила дорожнього руху, а саме п.12.6 Правил дорожнього руху, тобто перевищив швидкість, а саме рухався зі швидкістю 146 км/год. На такі доводи він заперечував, оскільки їхав з дозволеною швидкістю. Проте, останній повідомив, що перевищення швидкості ним зафіксована на камеру «Трукам» але будь-яких документів, зокрема сертифікату на вказаний прилад надавати відмовився, свідків скоєного правопорушення також не виявив. Після зазначеного, інспектор Буришин Р.Ф. склав протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №064004 від 30 квітня 2015 року та виніс постанову серії ПС2 №250949 від 30 квітня 2015 року, якою наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Як у протоколі так і в постанові взагалі не зазначено точного місця скоєння правпорушення, відсутні свідки, не проводились фото, відео фіксація, не вказаного точної заводської назви приладу, яким вимірювалась швидкість його автомобіля, його номер, дату сертифікації, а також чи допущено саме цього працівника, саме в цей день до роботи з приладом, свідки відсутні. До того ж, у вказаних документах з помилкою записано його ім'я «Виктор» замість правильного «Віктор». У протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що швидкості руху не перевищував, так як знаків обмежуючих рух - 5.45 чи 5.47 не було, отже вимог п.п.12.4, 12.9 (б) ПДР України не порушував. До того ж, у порушення чинного законодавства його було позбавлено права на правову допомогу.

Вказав, що в порушення ст.14-1 КУпАП, факт порушення ним Правил дорожнього руху технічними засобами, що мають функцію фото - фіксації не проводилось, що наперед ставить під сумнів об'їктивність дій відповідача.

Важає, що інспектором роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області Буришиним Р.Ф. при складанні протоколу та винесені оскаржуваної постанови було порушено вимоги п.п.6.3, 6.7 Наказу №111 МВС України віід 27 березня 2009 року, ст. 2 ЗУ «Про міліцію», а також ст.ст.9,251,280 КУпАП.

Позивач у судовому засіданні? посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд задовольними позовні вимоги

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення проти позову, в якому вказав, що вчинене правопорушення позивачем зафіксоване лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів «Трукам», який використовується в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксації порушень правил дорожнього руху, згідно з планом розстановки та наказу МВС від 01 березня 2010 року №33. На підтвердження зазначеного до заперечення додав свідоцтво приладу, фотоматеріали до протоколу та роздруківку пошуку з бази НАІС. Зауважив, що точні дата, час та місце правопорушення вказані як у протоколі так і в постанові, свідки до справи не залучались, так як швидкість вимірювалась вказаним вище приладом. Вважає, що позивачем навмисно з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинений ним проступок подано даниий позов до суду, а тому просить відмовити в задоволенні позову та розглядати справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2).

Стосовно позивача посадовою особою - відповідачем, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП, 30 квітня 2015 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №064004, згідно з яким, ОСОБА_1 о 16:40 годині 30 квітня 2015 року керуючи транспортним засобом Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 по автодорозі Стрій - Знам'янка 724 км. рухався зі швидкістю 142 км/год., тобто перевищив встановлену швидкість більш ніж на 20 км/час., швидкість вимірювалася приладом «Трукам 000532», чим порушив п.12.6(г) Правил дорожного руху, тобто вчинив правпорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. З протоколом позивач ознайомився, заперечень не надав. На підставі даного протоколу 30 травня 2015 року винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №250949 від 30 квітня 2015 року, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до п. п.12.6 Правил дорожнього руху, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: автобусам (мікроавтобусам), що здійснюють перевезення організованих груп дітей, легковим автомобілям з причепом і мотоциклам - не більше 80 км/год.; транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год; вантажним автомобілям, що перевозять людей у кузові, - не більше 60 км/год; автобусам (за винятком мікроавтобусів) - не більше 90 км/год; іншим транспортним засобам: на автомагістралях - не більше 130 км/год, на дорогах для автомобілів - не більше 110 км/год, на інших дорогах - не більше 90 км/год.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та іншими доказами.

Відповідно до Інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС ДАІ, затвердженої Наказом МВС України від 27 березня 2009 року № 111 до обов'язків працівників підрозділів ДПС відноситься використання технічних засобів та технічних приладів для виявлення та фіксації порушень ПДР.

Згідно з Переліком технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 01 березня 2010 року №33, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCAM» є в цьому переліку і є спеціальним технічним засобом, який працює в автоматичному режимі, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки свідчить про те, що на підставі результатів повірки засобів вимірювальної техніки лазерний вимірювач «TruCAM 2-/20 №ТС000532» визнано придатним до застосування згідно з паспортом та керівництвом з експлуатації.

З фотознімку та матеріалів відеофіксації встановлено, що позивач? керуючи автомобілем Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 по автодорозі Стрій - Знам'янка 724 км. рухався зі швидкістю 142 км/год., при дозволеній 90 км/час., тобто перевищив встановлену швидкість руху більш ніж на 20 км/час., що було зафіксовано приладом технічного запису «Трукам 000532».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача не спростовують факту вчинення ним правопорушення, що доводиться матеріалами справи, а саме протоколом про адміністравтине правопорушення, матеріалами фіксації правопорушення за допомогою лазерного вимірювача швидкості «Трукам 000532», свідоцтвом про повірку робчого засобу вимірювальної техніки.

Таким чином, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, є правомірним. Підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71, 158-163, ст.171-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого інспектора роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області Буришина Ростислава Федоровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №250949 від 30 квітня 2015 року - відмовити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Берднікова