Справа № 0870/4512/12
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2015 № К/800/6762/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Бухтіярової І.О., Голубєвої Г.К., секретар судового засідання - Іванов Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області
на постановуДніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014
у справі №0870/4512/12
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Трідекс»
доДержавної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області
проскасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трідекс» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №, відповідно до якого позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 18460400 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.08.2012 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014, скасована постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 09.08.2012, та прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги, визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції в Ленінському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 01.02.2012 №.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким залишити без змін рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, що постанову було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В письмовому запереченні на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Трідекс» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток в частині декларування від'ємного значення об'єкта оподаткування за період 0 01.10.2008 по 30.06.2011, за результатами якої складено акт від 17.01.2012 №54/23/32607851.

Згідно висновків акту перевірки, позивачем в порушення вимог пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, допущено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування від усіх видів діяльності всього у сумі 18460400 грн., у тому числі за 2 квартал 2011 року на суму 18460400грн. внаслідок того, що підприємством до декларації з податку на прибуток за I квартал 2011 року задекларовано від'ємне значення об'єкту оподаткування попереднього звітного періоду (рядок 06.6 декларації) на суму 18460400 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 18460400 грн.

Відмову в позові суд першої інстанції мотивував тим, що позивач неправомірно склав декларацію з податку на прибуток за II квартал 2011 року, тому наявні законні підстави у податкового органу для зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду, та як наслідок збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток підприємств у розмірі 18460400 грн., при цьому відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанцій та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що за наявності доказів фактичного понесення платником податку витрат у минулих звітних періодах, останній вправі враховувати у складі витрат поточного податкового періоду витрати минулих періодів наростаючим підсумком до повного погашення від'ємного значення з урахуванням вимог Перехідних положень ПК України.

Судова колегія касаційної інстанції погоджується з позицією суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Порядок визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток, складу валового доходу та валових витрат платника цього податку визначається нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ, зокрема, розділом III «Податок на прибуток».

Так, відповідно до ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п.150.1 ст. 150 Податкового кодексу України, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення (розділ ІІІ Податкового кодексу України).

Відповідно до підрозділу 4 Перехідних положень Податкового кодексу України розділ ІІІ Кодексу (податок на прибуток підприємств) застосовується під час розрахунків з бюджетом починаючі з доходів і витрат, що отримані і проведені з 01.04.2011, якщо інше не встановлено цим підрозділом.

Пунктом 3 цього підрозділу встановлено, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

До ведення в дію 01.04.2011 вказаної норми, формування витрат у новому календарному році регламентувалось п.6.1. ст.6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

До 01.04.2011 платники податків звітувались з податку на прибуток підприємств за формою декларації, яка заповнювалась згідно з Порядком №143, затвердженим Наказом ДПА України від 29.03.2003.

В даній формі декларації до рядка 04.9 вносяться відомості «від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року», а до рядка 0.8: «об'єкт оподаткування позитивний (+) від'ємний (-)».

Відповідно до пункту 1 підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств» розділу XX «Перехідні положення», розділ III «Податок на прибуток2 цього Кодексу застосовується під час розрахунків з бюджетом починаючи з доходів і витрат, що отримані і проведені з 1 квітня 2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом.

При цьому, відповідно до розділу XIX «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» втрачає чинність лише 01 квітня 2011 року.

Тобто, в періоді з 01.01.2011 по 01.04.2011 правовідносини щодо визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток, складу валового доходу та валових витрат платника цього податку регулювалися саме Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств», а починаючи з 01.04.2011 - положеннями ПК України.

Таким чином порядок формування витрат в 2011 році, з введенням в дію розділу ІІІ ПК України, залишився таким, як і порядок, що визначений Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

У I кварталі 2011 року суми збитків з податку на прибуток, які утворилися станом на 31.12.2010 та не були враховані у складі валових витрат у 2010 році, та збитки, які утворилися у 2011 році, включаються до складу валових витрат першого календарного кварталу 2011 року та, відповідно, стають від'ємним значенням I кварталу 2011 року.

Зазначене відповідає положенням статті 6.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", відповідно до яких сума від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року включається до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року та, відповідно, стає витратами I календарного кварталу.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач при поданні податкової декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2011 року, яка заповнювалась у відповідності до Порядку №143, у рядку 08 (від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового періоду) визначив суму в розмірі 973577грн. Ця сума сформована позивачем на підставі від'ємного значення об'єктів оподаткування звітного податкового періоду, яка перейшла до складу валових витрат першого календарного кварталу.

За 2 квартал 2011 року декларацію з податку на прибуток позивач подав за новою формою, затвердженою наказом ДПА України № 114 від 28.02.2011, яка визначає, що у рядку 06.6 зазначається від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного періоду (від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітній період або від'ємне значення об'єкта оподаткування за 1 квартал 2011 року).

В рядку 06.6 позивач зазначив від'ємне значення об'єкта оподаткування за 1 квартал 2011 року, яке відрізняється від суми, що вказана у рядку 08 (об'єкт оподаткування) декларації за 1 квартал 2011 року і становить 19433977 грн.

Починаючи з II кварталу 2011 року до доходів і витрат, що отримані і проведені з 1 квітня 2011 року, застосовуються норми Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 3 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу пункт 150.1 статті 150 цього Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Це застереження базувалося на тому, що розрахунок першого кварталу 2011 року є кінцевим результатом розрахунку об'єкта оподаткування (аналогічно як річний розрахунок) за законом, який втрачав чинність.

Водночас, положення пункту 150.1 статті 150 Кодексу передбачають таке: «Якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення».

Отже з аналізу вищезазначених норм вбачається, що пункт 3 підрозділу 4 Розділу XX «Перехідні положення» Кодексу не містить заборони на врахування у 2011 та 2012 роках збитків, які виникли до 01.01.2011, а отже, такі збитки повинні враховуватись у складі витрат поточних податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення від'ємного значення, з урахуванням вимог Перехідних положень ПК України. При цьому формування від'ємного значення за другий квартал 2011 року та в подальшому за півріччя, три картали та загалом 2011 рік повинно здійснюватись на підставі правильно сформованого від'ємного значення за 1 квартал 2011 року, яке вже формується з урахуванням від'ємного значення попередніх періодів 2008-2010 років.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, не спростованими доводами касаційної скарги, про те, що спірне податкове повідомлення-рішення є таким, що не ґрунтується на нормах закону, а тому воно підлягає скасуванню.

За таких обставин та з урахуванням вимог частини 3 статті 2, частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності законних підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують, а зводяться до переоцінки обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, що у відповідності до ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України не віднесено до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді Г.К.Голубєва
І.О.Бухтіярова