Справа № 808/2180/15
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року 11 год. 35 хв. Справа № 808/2180/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

до: Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції

третя особа: ОСОБА_1

про: звільнення майна з-під арешту

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, за участі третьої особи: ОСОБА_1.

В процесі розгляду справи позивачем було надано уточнену позовну, в якій позивач просить суд:

- скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 15589783 від 07.12.2009 виданої Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, реєстраційний номер обтяження 9320313;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження 24358736 від 31.01.2011 виданої Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, реєстраційний номер обтяження 10841728;

- скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 29194595 від 11.10.2011 виданої Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, реєстраційний номер обтяження 12183648;

- скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 46782020 від 06.03.2015, обтяжував Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ, номер запису про обтяження 9036550.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що діями відповідача порушені права ПАТ «Укрсоцбанк» як іпотекодержателя, адже позивач має пріоритетне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими особами.

Представником позивача подано клопотання, в якому просить суд розглянути справу без його участі в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача також подав клопотання, в якому просить суд розглянути справу без його участі в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. При винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Третя особа у судове засідання не прибула. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до приписів КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обстави суд приходить до висновку, що є можливим розглянути адміністративну справу у порядку письмового провадження без участі представників сторін на підставі матеріалів, які містяться в адміністративній справі.

Відповідно ч. 1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ПАТ «Укрсоцбанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник), укладено Договір не відновлюваної кредитної лінії № 054/08 від 09.04.2008 (далі - Договір кредиту). За умовами договору кредиту Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового користування грошові кошти в сумі 638 000,00 гривень, зі сплатою відсотків та кінцевим терміном повернення до 08.04.2022.

09.04.2008 в забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту з ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, реєстровий №720, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Журавльовою З.В. (надалі за текстом «Договір іпотеки»).

Предметом іпотеки за вказаним договором є нерухоме майно, а саме: будинок житловий, загальною площею 194,4 кв.м., а саме: літ. Ж-2 житловий будинок площею 97,4 кв.м., літ. Л навіс, літ. К душ, літ. «пг» погріб з шийкою, літ. Н вбиральня, літ. М сарай, паркан, літ. I, II замощення, ворота, хвіртки, паркан, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Журавльовою З.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 30.11.2005 за реєстровим номером № 2318.

Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору зареєстроване у Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером 6982689.

07.12.2009 Державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 15589783, якою накладено арешт на все майно боржника, що належить ОСОБА_1.

31.01.2011 Державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 24358736, якою накладено арешт на все майно боржника, що належить ОСОБА_1.

11.10.2011 Державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 29194595, якою накладено арешт на все майно боржника, що належить ОСОБА_1.

06.03.2015 Державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 46782020, якою накладено арешт на все майно боржника, що належить ОСОБА_1.

Відповідно до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень всі виконавчі провадження на підставі яких було накладено арешт не все майно боржника, що належить ОСОБА_1 - завершено. Згідно з п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби - строк зберігання завершених виконавчих проваджень, становить 3 роки. Таким чином, виконавчі провадження №15589783, №24358736 та №29194595 - знищено.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, яким врегульовано умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (надалі - ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно дол. Цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до положень ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно положень ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

За змістом вимог частин 6, 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Крім того, право заставодержателя на звернення стягнення саме на заставлене майно регулюється статтею 20 Закону України «Про заставу».

Аналогічні положення містяться у ст. 572 Цивільного кодексу України, згідно якої в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, за наявності договорів іпотеки, укладених з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, іпотекодержатель, в даному випадку ПАТ «Укрсоцбанк», має право, у разі невиконання боржником своїх зобов'язань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно.

Судом встановлено, що державними виконавцем арешт на майно, до складу якого входить частина спірного нерухомого майна, накладено після передачі спірного майна в іпотеку, що порушує право іпотекодержателя на звернення стягнення на передане в іпотеку майно.

Отже, позивач має переважне право на погашення боргу ОСОБА_1 за іпотечним договором від 09.04.2008 №720 за рахунок заставленого майна, а саме: житлового будинку, загальною площею 194,4 кв.м., а саме: літ. Ж-2 житловий будинок площею 97,4 кв.м., літ. Л навіс, літ. К душ, літ. «пг» погріб з шийкою, літ. Н вбиральня, літ. М сарай, паркан, літ. I, II замощення, ворота, хвіртки, паркан, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач, як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна. Разом з тим, у Шевченківського ВДВС ЗМУЮ були відсутні правові підстави для накладення арешту на зазначене майно на користь інших кредиторів, що не є заставодержателями.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 11.09.2013 №К/800/1343/13 та від 04.02.2014 №К/9991/74324/12.

Згідно частини сьомої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанови про накладення арешту на майно боржника.

Крім того, суд звертає увагу, що у відповідності до п.20 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 №8, публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб'єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов'язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167, ч. 5 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 15589783 від 07.12.2009 виданої Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, реєстраційний номер обтяження 9320313.

3. Зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1, який накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 15589783 від 07.12.2009 виданої Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, реєстраційний номер обтяження 9320313.

4. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження 24358736 від 31.01.2011 виданої Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, реєстраційний номер обтяження 10841728, в частині накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1.

5. Зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1, який накладено постановою про відкриття виконавчого провадження 24358736 від 31.01.2011 виданої Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, реєстраційний номер обтяження 10841728.

6. Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 29194595 від 11.10.2011 виданої Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, реєстраційний номер обтяження 12183648.

7. Зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1, який накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 29194595 від 11.10.2011 виданої Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, реєстраційний номер обтяження 12183648.

8. Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 46782020 від 06.03.2015, обтяжував Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ, номер запису про обтяження 9036550.

9. Зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1, який накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 46782020 від 06.03.2015, обтяжував Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ, номер запису про обтяження 9036550.

10. Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрати на сплату судового збору в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький