Справа № 2270/3298/11
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2015 р. м. Київ К/800/55672/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Старокостянтинівського міськрайонного центру зайнятості Хмельницької області до ОСОБА_4 про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Старокостянтинівського міськрайонного центру зайнятості Хмельницької області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 березня 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 8 серпня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2011 року Старокостянтинівський міськрайонний центр зайнятості Хмельницької області звернувся до суду першої інстанції із позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_4 надміру виплачені кошти як допомогу по безробіттю у сумі 9178,37 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 березня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 8 серпня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що ОСОБА_4 вжив всіх необхідних заходів для припинення підприємницької діяльності, відтак не займався і не міг займатися підприємницькою діяльністю, а тому відомості подані ним до Старокостянтинівського міськрайонного центру зайнятості є правдивим.

У поданій касаційній скарзі відповідач заявив вимоги про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції, як таких, що постановлені із порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.

У доводах касаційної скарги, скаржник зазначає, що позивач перебуваючи на обліку в центрі зайнятості приховав інформацію про наявність статусу приватного підприємця. Тому відповідач незаконно отримував матеріальне забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». На адресу відповідача направлялася претензія щодо добровільного повернення незаконно отриманих коштів, однак, даних коштів не сплатив.

Касаційний розгляд справи проведене в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 222 КАС України

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

20.02.2004 року ОСОБА_4 був зареєстрований як фізична особа - підприємець, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

З метою припинення своєї підприємницької діяльності, позивач в січні 2005 року подав державному реєстратору Старокостянтинівської міської ради документи на її припинення, а саме: заповнену реєстраційну картку відповідної форми, свідоцтво про державну реєстрацію, необхідні для цього довідки про зняття з реєстрації з фондів та податкової інспекції, що підтверджується довідкою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 02.03.2011 року №01-04-140, довідкою Державного центру зайнятості від 11.01.2005 року № 05-26/39, довідкою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 12.01.2005 року №2, довідкою Старокостянтинівської ОДПІ від 28.12.2010 року № 885.

З вище зазначеної довідки Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції вбачається, що ОСОБА_4 взято на облік в ОДПІ 25 лютого 2004 року, а знято - 11 січня 2005 року та видана довідка форми 12 ОПП.

ОСОБА_4 тричі перебував на обліку в Старокостянтинівському міськрайонному центрі зайнятості з з 22.02.2006 року по 15.05.2006 року, з 04.12.2006 року по 15.05.2007 року, з 11.12.2007 року по 04.08.2008 року. Рішення про надання йому статусу безробітного з одночасним призначенням допомоги по безробіттю було прийнято позивачем на підставі поданих ОСОБА_4 заяв, відповідно до яких він не був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займався, пенсії не отримував. За цей час йому виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 9178, 37 грн.

Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 17.09.2010 року № 347 Старокостянтинівським міськрайонним центром зайнятості виявлено порушення перебування на обліку під час здійснення підприємницької діяльності відповідача та необхідності повернення суми незаконно отриманого матеріального забезпечення, а тому керівником центру зайнятості винесено наказ від 06.01.2011 року №14 про повернення коштів ОСОБА_4

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про те, що зазначена касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст. 107 КАС України встановлено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала

Як вбачається з матеріалів, відповідач є фізичною особою-підприємцем там був включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців реєстраційною дією від 01.04.2008 року, що підтверджується довідкою з ЄДРПОУ (а.с.15). Позивач, враховуючи вимоги Порядку взаємодії суб'єктів інформаційного обміну, щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про порушення своїх прав повинен був дізнатись 02.04.2008 року, тобто з моменту надходження інформації про наявність у позивача статусу є фізичної особи-підприємця у відритий доступ.

Враховуючи те, що про порушення права, яке стало підставою для звернення з позовом до суду, позивач повинен був дізнатись ще у 2008 році та дату звернення до суду першої інстанції - березень 2011 року, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Крім того, поважних причин пропуску строку звернення до суду позивачем не наведено.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строку звернення до суду, а тому даний адміністративний позов необхідно залишити без розгляду відповідно до ст. 100 КАС України.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження.

Згідно ч. 1 ст. 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що з оскаржуваних судових рішень вбачається, що при їх ухвалені, суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, які є підставою для скасування судових рішень.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 222, 223, 228, 230, 231 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Старокостянтинівського міськрайонного центру зайнятості Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 березня 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 8 серпня 2013 року у справі № 2270/3298/11-а - скасувати та постановити нову ухвалу.

Адміністративний позов Старокостянтинівського міськрайонного центру зайнятості Хмельницької області до ОСОБА_4 про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер

С.Є. Амєлін

М.Г. Кобилянський