Справа № 821/4768/14
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/4768/14

Категорія: 9.5 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Сівєлькіної С.Є.,

представників позивача Блищука Е.Л. та Сіліванової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційні скарги комунального підприємства теплових мереж «Каховтеплокомуненерго» та Державної фінансової інспекції в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом комунального підприємства теплових мереж «Каховтеплокомуненерго» до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування пп. 2.1., 2.2., 2.3., 2.5 вимоги про усунення фінансових порушень від 21.10.2014 року №40-08/1758,-

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2014 року комунальне підприємство теплових мереж «Каховтеплокомуненерго» (далі - КП ТМ «Каховтеплокомуненерго») звернулося до суду з адміністративним позовом до Каховської об'єднаної державної фінансової інспекції про визнання протиправними та скасування пп. 2.1., 2.2., 2.3., 2.5 вимоги про усунення фінансових порушень від 21.10.2014 року №40-08/1758, а саме:

- скасувати вимогу щодо відображення за даними бухгалтерського обліку по рахунку 361/1 дебіторської заборгованості перед фізичними особами на суму 20159,25 грн., а також усунення фінансового порушення шляхом надходження в касу підприємства або на поточний рахунок підприємства грошових коштів в сумі 20159,25 грн. за рахунок винних осіб;

- скасувати вимогу щодо відображення за даними бухгалтерського обліку по рахунку 361/1 дебіторської заборгованості в сумі 101 943,16 грн., а також усунення фінансового порушення шляхом надходження в касу та/або на банківський рахунок грошових коштів в сумі 101 943,16 грн. за рахунок винних осіб;

- скасувати вимогу щодо усунення фінансового порушення шляхом внесення змін до фінансового плану на майбутній період в сумі 232 304,61 грн.;

- скасувати вимогу щодо поновлення за даними бухгалтерського обліку дебіторської заборгованості по заробітній платі на суму 67 330,29 грн., усунення фінансового порушення шляхом повернення грошових коштів в касу та/або на банківський рахунок за рахунок винних осіб та зменшення за даними бухгалтерського обліку та звітності кредиторської заборгованості зайво нарахованих та сплачених внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 24 595,06 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що спірні пункти вимоги не відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи. Наведені підпункти не встановлюють конкретних винних осіб, не визначають, в чому саме виражаються порушення, шляхи для усунення виявлених порушень не можуть призвести до їх фактичного усунення, порушення стосовно фінансового плану не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. З посиланням на Закон України «Про оплату праці», Закон України «Про колективні договори і угоди» позивач обґрунтовує правомірність своїх вимог.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року адміністративний позов КП ТМ «Каховтеплокомуненерго» задоволений частково. Визнано протиправним та скасовано п. 2.3 вимоги про усунення фінансових порушень від 21.10.2014 року №40-08/1758. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позову КП ТМ «Каховтеплокомуненерго» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням в частині задоволення позову Державна фінансова інспекція в Херсонській області подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову КП ТМ «Каховтеплокомуненерго» повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, пояснення на них представників позивача Блищука Е.Л. та Сіліванової Н.М., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до п. 4.3.4.1. плану роботи Державної фінансової інспекції в Херсонській області на ІІ квартал 2014 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КП ТМ «Каховтеплокомуненерго» за період з 01.12.2011 року по 01.07.2014 року, за наслідками якої складено акт ревізії від 23.09.2014 року №40-27/71.

Висновки акту ревізії стали підставою для винесення вимоги про усунення фінансових порушень від 21 жовтня 2014 року №40-08/1758, спірні пункти якої передбачають наступне.

«п. 2.1. Внаслідок порушення ст. 68 Житлового Кодексу Української РСР від і 983 №5464-Х, ст. 20 п. 3 пп. 8,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ від 24.06.2004 року, ч. 1, 3, 5 ст. 9 Закону України №996- 5,10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України №131 від 14.06.2000 р., по тексту - П(с)БО №15), п. 25, 26, 27 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, п. 2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. №4 за даними особових рахунків 5 фізичних осіб споживачів послуг централізованого теплопостачання не здійснено нарахування за послуги централізованого теплопостачання на загальну суму 20 159,25 грн.

Відобразити за даними бухгалтерського обліку по рахунку 361/1 «Розрахунки з вітчизняними покупцями (замовниками)» дебіторську заборгованість перед фізичними особами на суму 20 159,25 грн. (20,16 тис.грн.).

Усунути фінансове порушення шляхом надходження в касу та/або на банківський рахунок грошових коштів в сумі 20 159,25 грн. (20,16 тис.грн.) за рахунок винних осіб.

В разі добровільної відмови щодо сплати грошових коштів провести претензійно-позовну роботу.

п. 2.2. Внаслідок недотримання вимог ч. 1 ст. 9 Закону України №996-ХІУ, ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-ІУ, ст. 20.п. 3.п.п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ від 24 червня 2004 року, п. 2.1 Положення №88., в зв'язку з тим, що станом на 01.07.2014 р. за даними бухгалтерського обліку по рахунку 361/1 «Розрахунки з вітчизняними покупцями (замовниками)» рахується дебіторська заборгованість за фактично надані послуги теплопостачання 101943,16 грн., за особовими рахунками абонентів, які відключені від централізованого теплопостачання (в тому числі внаслідок встановлення автономного опалення).

Відобразити за даними бухгалтерського обліку по рахунку 361/1 «Розрахунки з вітчизняними покупцями (замовниками)» дебіторську заборгованість перед 65 фізичними особами на суму 101 943,16 грн. (101,94 тис. грн.).

Усунути фінансове порушення шляхом надходження в касу та/або на банківський рахунок грошових коштів в сумі 101 943,16 грн. (101,94 тис. грн.) за рахунок винних осіб. В разі відмови щодо добровільної сплати грошових коштів провести претензійно-позовну роботу щодо стягнення грошових коштів.

п. 2.3. Внаслідок недотримання вимог п. 2 ст. 75, п. 9 ст. 78 Господарського кодексу України від 16.01.2003 р. №436-ІУ, посадовими особами підприємства здійснено використання грошових коштів на оплату консалтингових (ФОП ОСОБА_3, ТОВ «Юридична компанія «Український правничий дім», ТОВ «Центр моніторингу закупівель») аудиторських послуг (ТОВ «Аудиторська фірма «Профі Аудит») та інших операційних витрат понад обсяги видатків, затверджені в фінансовому плані на загальну суму 232 304,61 грн., в тому числі за 2013 рік на суму 173 102,26 грн., за період з 01.01.2014 р. по 01.07.2014 р. на суму 59 202,35 грн.

Усунути фінансове порушення шляхом внесення змін до фінансового плану на майбутній період в сумі 232 304,61 грн. (232,30 тис. грн.).

п. 2.5. Внаслідок недотримання вимог ст. 11 Закону України від 24.03.1995 р. №108/95-ВР, п. 5.5. розділу 5, додатку 8 до Колективного договору між адміністрацією та радою трудового колективу підприємства на 2012 р., п. 5 розділу 5, додатку 8,8а до Колективного договору між адміністрацією та радою трудового колективу підприємства на 2013 рік, п. 1.1.3, додатку №3 до Галузевої угоди між Міністерством з питань житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2010 - 2012 роки, п. 3.1.4, 3.3.7 - 3.3.8, додатку 3 Галузевої угоди між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2013 -2015 роки, зареєстрованої Міністерством соціальної політики України від 04.10.2013 р. №26, за період ревізії здійснено нарахування та виплата посадових окладів працівникам підприємства (економісту зі збуту, економісту з ціноутворення, економісту з фінансової роботи, бухгалтеру із заробітної плати, бухгалтеру з ведення обліку основних засобів та товарно-матеріальних цінностей, юрисконсульту) за завищеним тарифним коефіцієнтом на загальну суму 67 330,29 грн., та здійснено нарахування та сплату єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 24 595,06 грн.

Поновити за даними бухгалтерського обліку дебіторську заборгованість по заробітній платі на суму 67330,29 гри, (67,33 тис, грн.). Усунути фінансове порушення шляхом повернення грошових коштів в касу та/або на банківський рахунок за рахунок винних осіб. В разі добровільної відмови в поверненні грошових коштів провести претензійно - позовну роботу.

Зайво нараховані та сплачені внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 24 595,06 грн. (24,59 тис. грн.) усунути шляхом зменшення за даними бухгалтерського обліку та звітності кредиторської заборгованості та провести відповідні взаєморозрахунки (зарахувати в рахунок майбутніх платежів)».

Позивач стверджує, що з викладених порушень не можливо встановити винних осіб, звернення до судових органів з позовними заявами поєднане зі значною сумою судового збору, викладені шляхи усунення порушень не зможуть призвести до усунення цих порушень.

Позивач зазначив, що стосовно порушень, викладених в п. 2.3. спірної вимоги ДФІ не навела жодного нормативно-правового акта, який встановлює відповідальність за перевищення витрат, запланованих в фінансовому плані. Окремо звертає увагу на відсутність правових підстав для внесення змін до фінансового плану на майбутній період в сумі 232 304,61 грн.

Предметом судового розгляду є перевірка правомірності пп. 2.1., 2.2., 2.3., 2.5 вимоги про усунення фінансових порушень від 21.10.2014 року №40-08/1758.

Задовольняючи частково адміністративний позов КП ТМ «Каховтеплокомуненерго» суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

Згідно п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно пункту 3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550, акт ревізії - це документ, який складається особами, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати.

Пункт 35 цього Порядку передбачає, що акт ревізії складається зі вступної та констатуючої частин.

У констатуючій частині наводиться інформація про результати ревізії в розрізі кожного питання програми із зазначенням того, за який період, яким способом (вибірковим, суцільним) та за якими документами перевірено ці питання, а також висновок про наявність або відсутність порушень законодавства.

Виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції контролюючого органу, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.

Пункти 45, 46 вказаного Порядку визначають, що у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року №499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію, Держфінінспекція відповідно), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію).

Відповідно до пункту 6 зазначеного Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також, Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

В даному випадку законодавець поділяє повноваження ДФІ здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень та процедуру звернення до суду в інтересах держави при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Частиною 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» встановлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обов'язковими для виконання є не всі без винятку вимоги ДФІ. Для того щоб підпадати під визначення ч. 2 ст.15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» вимога повинна відповідати ознакам законності, тобто ґрунтуватись на нормах законодавства.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду органів ДФІ з відповідним позовом.

Наведені норми закріплюють за ДФІ право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що спірні пункти 2.1., 2.2. та 2.5. містять інформацію про завдані збитки та містять суму таких збитків 20 159,25 грн., 101 943,16 грн. та 67 330,29 грн. (заробітна плата), 24 595,06 грн. (ЄСВ) відповідно.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, ДФІ пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом ДФІ, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня та 13 травня 2014 року (справи №№21-40а14, 21-89а14 відповідно).

Разом з тим, стосовно скасування п. 2.3. спірної вимоги суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених Господарським кодексом України щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом (ч. 9 ст. 78 ГК України).

Основним плановим документом державного комерційного підприємства є фінансовий план, відповідно до якого підприємство отримує доходи і здійснює видатки, визначає обсяг та спрямування коштів для виконання своїх функцій протягом року відповідно до установчих документів.

Фінансовий план підлягає затвердженню до 1 вересня року, що передує плановому, якщо інше не передбачено законом: підприємств, що є суб'єктами природних монополій, та підприємств, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 мільйонів гривень, - Кабінетом Міністрів України; інших підприємств - органами, до сфери управління яких вони належать.

За несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану та звіту про його виконання посадові особи державного комерційного підприємства несуть адміністративну відповідальність, установлену законом (ч. 2 ст. 75 Господарського кодексу України).

Враховуючи наведені норми суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач не надав доказів несвоєчасного подання позивачем на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану та звіту про його виконання.

Крім того, відповідач не надав правового обґрунтування визначеного даним пунктом порушення, відсутнє таке обґрунтування і в акті ревізії, не надано суду мотивованих пояснень, яким чином внесення змін до фінансового плану на майбутній період усуває виявлене порушення.

Враховуючи помилковість та необґрунтованість викладених в п. 2.3. вимог, даний пункт підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині належить задовольнити, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову КП ТМ «Каховтеплокомуненерго».

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційних скаргах про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційні скарги комунального підприємства теплових мереж «Каховтеплокомуненерго» та Державної фінансової інспекції в Херсонській області задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги комунального підприємства теплових мереж «Каховтеплокомуненерго» та Державної фінансової інспекції в Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов