Справа № 809/1015/15
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2015 р. Справа № 809/1015/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Гринчишин Х.І.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представник відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_2

до відповідача: Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач звернувся до відповідача із клопотання щодо отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Посіцької сільської ради. Відповідачем розглянуто зазначене клопотання, листом від 24.12.2014 відмовлено у наданні такого дозволу. Позивач посилається на безпідставність відмови у задоволенні його клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки законом передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні такого дозволу. Вважає дії відповідача щодо відмови у задоволені клопотання щодо надання дозволу у розробку проекту землеустрою незаконними та такими, що порушують його права на можливість отримання земельної ділянки.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав наведених у позовній заяві. Просив визнати дії протиправними та зобов'язати розглянути подане позивачем клопотання та надати мотивовану відповідь на клопотання.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Щодо заявлених позовних вимог заперечив, надавши суду письмове заперечення (а.с. 28-33), у якому зазначає, що при подані клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачем, не конкретизовано, яку саме земельну ділянку він бажає отримати у власність, а долучені до клопотання графічні матеріали не відповідають діючому законодавству. Вважає, що Головне управління Держземагенства в Івано-Франківській області відмовляючи в задоволені клопотання діяло на підставі, у межах та у спосіб передбачений законодавством. Просить у задоволені позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 в порядку ст. 118 Земельного кодекс України звернувся до Головного управління Держкомземагенства в Івано-Франківській області із клопотання щодо виділення безоплатно у власність земельної ділянки, надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтованою площею 2,00 га по передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Посіцької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. До клопотання позивачем долучено копія паспорту та ідентифікаційного коду, графічні матеріали, копія договору доручення №01/11/14-зд від 03.11.2014.

За результатами розгляду клопотання відповідач листом від 24.12.2014 № 4488/12/29 повідомив позивача про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с. 11-12).

Відмовляючи в наданні дозволу, відповідач зазначив, що графічні матеріали додані до клопотання не дозволяють встановити чи відносяться розпорядження земельною ділянкою до повноважень відповідача, а також встановити відсутність накладок на вже існуючі землеволодіння. Відсутні графічні матеріали, на яких відображені межі запитуваної земельної ділянки по яких можливо встановити її місцезнаходження відносно інших земельних ділянок.

Надаючи оцінку діям Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області щодо відмови у задоволені клопотання щодо надання наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, які позивач вважає протиправними, судом встановлено наступне.

Пунктом "в" частини 3 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

В силу норми ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною 6 ст.118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку ( ч. 7 ст.118 Земельного кодексу України).

Отже, згідно положення ст. 118 Земельного кодексу України до клопотання про надання земельної ділянки, в тому числі для ведення особистого селянського господарства, фізична особа повинна надати графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, долучені позивачем до клопотання від 03.11.2014 графічні карти не є графічним зображенням розташуванням бажаної земельної ділянки в розумінні ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки по їх відображенню неможливо встановити яку саме земельну ділянку заявник бажає отримати, встановити її місце знаходження відносно інших земельних ділянок, з'ясувати наявність на ній будівель та споруд, а також перебування земельної ділянки у користуванні інших осіб станом на час звернення або наявність інші обставини, пов'язаних з передачею цієї земельної у власність.

Слід зазначити, що нормами земельного законодавства Головне управління Держземагенства у Івано-Франківській області не наділене повноваженнями щодо вибору вільних земельних ділянок за клопотаннями про надання земельних ділянок зацікавлених осіб. При розгляді такого клопотання, уповноважений орган здійснює перевірку конкретно визначеної заявником земельної ділянки, зокрема на відповідність місця розташування, прийнятих відповідно до неї нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язати його до вчинення дій по розгляду поданого позивачем клопотання.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову позивачу, слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 27.05.2015 року.