Справа № 643/7626/15-а
Суддя: Єрмак Н. В.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/7626/15-а
Номер провадження 6-а/643/24/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2015 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Єрмак Н.В.,

за участю секретаря - Муленко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, заінтересовані особи: управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, ОСОБА_2, про зміну способу і порядку виконання рішення суду,

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила змінити порядок виконання рішення по справі №643/12609/14-а, виданого 02.12.2014р. Харківським апеляційним адміністративним судом на підставі постанови Московського районного суду м. Харкова по зазначеній справі, шляхом його зміни на стягнення з управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на користь ОСОБА_2 нарахованої, але невиплаченої пенсії у розмірі 29964, 65 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконанні у відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження №45831582 з виконання виконавчого листа №643/12609/14-а, виданого 02.12.2014р. Харківським апеляційним адміністративним судом на підставі постанови Московського районного суду м. Харкова №643/12609/14-а, про:

визнання протиправною відмови управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова в перерахунку та виплаті ОСОБА_2 щомісячних державних пенсій (основної та додаткової) відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат;

зобовязання управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_2, починаючи з 01 березня 2014 року по 03 серпня 2014 року перерахунок та виплату його щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. ст. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат;

зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_2 починаючи з 01 березня 2014 року по 03 серпня 2014 року перерахунок та виплату його щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №79612, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

Головним державним виконавцем 12.12.2014 року у відповідності до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка направлена боржнику для виконання, а стягувачу до відома.

Відповідно до листа управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 18.02.2015р, за вих. №4199/30-02/2, ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно проведеного перерахунку, доплата ОСОБА_2 становить 29964,65 грн., яка буде проведена стягувачеві за умови бюджетного фінансування.

Таким чином, здійснено перерахунок підвищення до пенсії у відповідності до положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але виплата зазначеної доплати до пенсії не проводилася у звязку з відсутністю бюджетного фінансування Пенсійного фонду України.

Зазначені обставини роблять неможливим виконання управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова вищевказаної постанови суду щодо здійснення виплати ОСОБА_2

В поданій до суду заяві Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 просила справу розглядати за її відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 23.09.2014 р. позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково та було вирішено:

Визнати протиправною відмову управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова в перерахунку та виплаті ОСОБА_2 щомісячних державних пенсій (основної та додаткової) відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильська катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-12, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_2 починаючи з 01 березня 2014 року перерахунок та виплату його щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. ст. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_2 починаючи з 01 березня 2014 року перерахунок та виплату його щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №79612, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2014р. постанову Московського районного суду м. Харкова від 23.09.2014р. скасовано в частині задоволення позову з 03.08.2014р. В цій частині ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено. В решті постанову Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2009 року залишено без змін.

Того ж дня Харківським апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист.

12.12.2014р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

На виконання вищевказаної постанови управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова 19.03.2015р. надано довідку, згідно якої ОСОБА_2 нараховано доплату до пенсії у розмірі 29964,65 грн. за період з 01.03.2014р. по 02.08.2014р.

Проте вказані кошти сплачені не були в звязку з відсутністю відповідного фінансового ресурсу бюджету. Імперативна норма статті 19 Конституції України зобовязує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно з п. п. 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобовязань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства .

Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобовязань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Частина друга статті 95 Конституції України містить імперативну норму щодо видатків і встановлює, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір та цільове спрямування цих видатків, які не можуть визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Практика пропорційності при законодавчому забезпеченні соціальних прав громадян узгоджується з конституційною ідеологією бюджетних відносин, зокрема видатків на соціальний захист громадян, закладеною в принципах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства муж громадянами та збалансованості бюджету України ( стаття 95 Конституції України).

Визначені у цілому соціальні права реалізуються за наявності у держави відповідних економічних ресурсів.

19 червня 2011 року набув чинності Закон України від 14.06.2011 року № 3491- VI«Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», яким передбачено, зокрема, що у 2011 році положення частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

За прийнятим 26.12.2011 рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 у справі за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII«Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» вищезазначені норми визнані такими , що відповідають Конституції України (є конституційними).

Відповідно до абзацу 15 пункту 2.4. розділу 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27 червня 2002 року № 11-2, Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Управління у межах своєї компетенції розпоряджається коштами та майном Фонду.

Згідно зі ст. 73 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 N 1058- IV, кошти Пенсійного фонду використовуються на:

1) виплату пенсій, передбачених цим Законом;

2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом;

3) фінансування адміністративних витрат, повязаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду;

4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій;

5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Починаючи з 01.11.2011 року фінансування з Державного бюджету на виконання судових рішень не надходило.

Аналогічна ситуація склалась і у 2012 році у звязку з прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» № 4282 від 22.12.2011 року.

Пунктом 3 прикінцевих положень цього Закону визначено, що у 2012 році норми і положення статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( Відомості Верховної Ради України, 1992 р.,N 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012 року N 5515-VIвстановлено, що у 2013 році норми і положення статей 14, 22, 37 та 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 29, ст. 399 із наступними змінами), застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи за наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

01.01.2014 року (до 03.08.2014 року) відновили свою дію положення ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки Закон України від 16.01.2014 року № 719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" до змін, внесених Законом України від 31.07.2014 року № 1622-VII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності 03.08.2014 року, не передбачав того, що підвищення пенсії особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення ( відсутність коштів на рахунку , відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для зміни способу чи порядку виконання судового рішення такою обставиною може бути неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення обєкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для зміни способу чи порядку виконання рішення є такі підстави обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Отже, виконання постанови суду фактично неможливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду.

Також, зазначаємо, що порядок виконання судових рішень про стягнення з державного бюджету України коштів, боржником за якими є державний орган (підприємство, установа, організація) визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.02012 року № 4901.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що держава гарантує виконання судових рішень про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація ( далі державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства ( далі юридична особа).

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рушень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами, які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, унормовано Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Пунктом 2 зазначеного Порядку визначено, що безспірним списанням є операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників органів місцевого самоврядування та державних органів на підставі виконавчих документів.

У відповідності до п. п. 24,25 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Для безспірного списання коштів з державного бюджету України на підставі судового рішення стягував або державний виконавець повинні безпосередньо звертатись до органів державної казначейської служби, а не до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для застосування положень статті 263 КАС України та відповідно до цього заява головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Харківській області про зміну порядку виконання рішення суду не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263 КАС України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання рішення суду, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Єрмак