Справа № 2а-6760/09/1770
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2010-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-6760/09/1770

19 лютого 2010 року 10год. 15хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковська Л.А. за участю секретаря судового засідання Яковчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не з'явився,

відповідача: представник ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

за позовом ОСОБА_2
до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області

про визнання дій протиправними , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся в Рівненський окружний адміністративний суд з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що наказом №182 о/с від 31 жовтня 2008 року начальника УМВС України в Рівненській області було звільнено з 3 листопада 2008 року ( з посади старшого слідчого відділу розслідуванння ДТП УМВС України в Рівненській області) з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України з постановкою на військовий облік за пунктом "ж" (за власним бажанням), відповідно до "Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114.

У позовній заяві пояснив, що вислуга років на день звільнення становить в календарному обчисленні 6 років 10 місяців 17 днів. Вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за повний календарний рік служби. Позивач посилається на абз.2 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей ", відповідно до якого Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Позивач вказує на те, що виплата одноразової грошової допомоги у випадках визначених , вищевказаною постановою Кабінету Міністрів України здійснюється за рахунок коштів органів, у яких військовослужбовці та зазначені особи працювали. Крім того, зазначає, що таку грошову допомогу було виплачено особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільнялися зі служби за власним бажанням без права на пенсію. Тому, згідно зі ст. 21 Конституції україни громадяни мають рівні конституційні права , свободи та є рівними перед законом. Вважає, що відповідачем порушені ст.ст. 47, 116 Кодексу законів про працю України. Просив визнати дії УМВС України в Рівненській області, які полягали у відмові здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби протиправними та зобов'язати УМВС України в Рівненській області вчинити дії, а саме нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 2980, 61 грн.

Позивач подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, у зв'язку з професійною необхідністю.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти адміністративного позову. Суду пояснив, що відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб ", виплата одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби проводиться лише особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України. На думку відповідача, ОСОБА_2 безпідставно посилається на норми Кодексу законів про працю України, оскільки порядок проходження публічної служби в органах внутрішніх справ України визначений "Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ" та іншим спеціальним законодавством. Оскільки позивач звільнений з органів внутрішніх справ без права на пенсію, відповідно він і не має права на нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби . Просив в задоволенні позову Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання дій протиправними слід відмовити повністю.

Судом встановлено, що наказом №182 о/с від 31 жовтня 2008 року начальника УМВС України в Рівненській області позивача звільнено 3 листопада 2008 року (з посади старшого слідчого відділу розслідуванння ДТП УМВС України в Рівненській області) з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України з постановкою на військовий облік за пунктом "ж" (за власним бажанням). Згідно витягу з наказу начальника УМВС України в Рівненській області №182 о/с від 31 жовтня 2008 року вислуга роківна день звільнення ОСОБА_2 Івановича-старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління УМВС становить 6 (шість) років 10 (десять) місяців 17 (сімнадцять) днів. Позивач звернувся зі скаргою до УМВС України в Рівненській області про невиплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби , передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей ". Дана скарга була розглянута начальником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області . За результатами розгляду скарги позивача проінформовано, що, оскільки він звільнений зі служби без права на пенсію, тому немає підстав для виплати одноразової грошової допомоги немає.

Відповідно до абз.2 п.10постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей " військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Частиною 3 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб " встановлено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за службовою невідповідністю, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем чи у зв'язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, не виплачується. Оскільки передбачені законодавством про працю норми виплати грошової допомоги і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на склад військовослужбовців та прирівняних до них осіб , даний спір не є таким, що виникає з трудових правовідносин, а отже суд керується спеціальним законодавством, що врегульовує дані правовідносини, тобто Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб ". Посилання позивача на норми Кодексу законів про працю України, суд не бере до уваги, оскільки порядок проходження публічної служби в органах внутрішніх справ України визначний постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114 про затвердження "Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ".

Оскільки позивач звільнений з постановкою на військовий облік за пунктом "ж" (за власним бажанням), то відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб " він позбавлений права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Суд не бере до уваги скаргу ОСОБА_3 та відповідь на неї Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, оскільки дані докази не підтверджують та не спростовують обставин щодо неправоміності дій відповідача в даній адміністративній справі.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позовні вимоги підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: копія довідки про доходи ОСОБА_2, копія витягу з наказу начальника УМВС України в Рівненській області №182 о/с від 31 жовтня 2008 року, копія 1, 3 сторінки трудової книжки ОСОБА_2, копія скарги ОСОБА_3, копія відповіді на скаргу ОСОБА_2.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що докази, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, є безпідставними, необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки спростовуються вищевикладеним та наявними в справі доказами. Натомість, відповідач належними і допустимими доказами довів правомірність вчинення своїх дій та ті обставини на яких ґрунтується його заперечення. Отже, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання дій протиправними- відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10-ти днів з дня складання постанови в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Жуковська Л.А.