Справа № 370/3052/14-а
Суддя: Тандир О. В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2015 р. Справа № 370/3052/14-а

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання рішення незаконним та його скасування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області (далі відповідач, Новосілківська сільська рада), в якому просив визнати нечинним та скасувати рішення Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області №259-29-У від 18 травня 2010р., в частині затвердження ширини дороги розміром 4.5 м по вулиці Козацька в селі Новосілки у звязку з зміщенням земельних ділянок громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які розташовані по вулиці Карпилівська, 12 та 12А вправо під час винесення меж в натуру землевпорядною організацією ОСОБА_4

В обґрунтування вимог позивач вказав, що він є власником земельної ділянки за адресою: Макарівський район, Київської області, с.Новосілкі, вул. Карпилівська 13.

Між його ділянкою та ділянкою по вул. Карпилівська, 12, проходить дорога загального користування.

У 2013 р., власник сусідньої ділянки по вул. Карпилівська 12 самовільно збудував капітальний тин, при цьому порушивши встановлені межі своєї земельної ділянки таким чином, що ним було неправомірно здійснено захват частини дороги.

Оскільки незаконне звуження вулиці напряму впливає на безпеку руху на вказаній ділянці дороги, а також перешкоджає проїзду габаритної техніки, необхідної для забудови по вулиці, позивачем було направлено до Новосілківської районної ради відповідне звернення для вжиття заходів по розблокуванню вулиці.

На своє звернення відповідач повідомив позивача, що питання про ширину дороги вулиці Копилівська розглядалось на засіданні сесії сільської ради від 18 травня 2010 року №259-29-У, яким було затверджено ширину дороги розміром 4,5 м.

В рішенні №259-29-V від 18 травня 2010 року зазначено, що звуження дороги відбулось внаслідок зміщення земельних ділянок громадян ОСОБА_5, та ОСОБА_3

Позивач вважає вказане рішення сільської ради незаконним з огляду на вимоги ст. 19 Конституції України, пп. «б» п. 4 ст. 83 Земельного кодексу України, якою встановлено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі під залізницями, автомобільними дорогами, об'єктами повітряного і трубопровідного транспорту.

Позивач вказує, що в результаті звуження автомобільної дороги, відповідачем було передано у приватну власність частину автомобільної дороги, що є порушенням існуючих будівельних норм, зокрема ДБН В. 2.3-5-2001 (Вулиці та дороги населених пунктів), які затверджені Наказом Держбуда України № 89 від 11.04.2001р.

У судове засідання позивач не прибув, його представник подав письмову заяву за якою вимоги за позовом підтримав, просив його задовольнити із викладених у ньому підстав.

Відповідач у судове засідання представника не направив, письмових заперечень проти позову не надав, згідно письмової заяви просив розглядати справу за відсутності представника.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач вказав, що він є власником земельної ділянки за адресою: Макарівський район, Київської області, с.Новосілкі, вул.Копилівська 13, та між його ділянкою та ділянкою по вул.Копилівська, 12, проходить дорога загального користування. Також у 2013 р., власник сусідньої ділянки по вул. Копилівська 12 самовільно збудував капітальний тин, при цьому порушивши встановлені межі своєї земельної ділянки таким чином, що ним було неправомірно здійснено захват частини дороги.

Вказані факти не підтверджується жодним доказом у справі.

Як вбачається із рішення Копилівської сільської ради від 18 травня 2010 року №259-29-У, рада затвердила ширину дороги розміром 4,5 м по вул. Козацька с. Новосілки у звязку із зміщенням земельних ділянок громадян ОСОБА_5, та ОСОБА_3, по вул. Карпилівська, 12, та 12а.

Вирішуючи вимоги за позовом, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту порушених прав визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України, відповідно до якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як передбачено ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналогічна норма міститься у ст. 155 ЗК України, яка є спеціальною нормою у даному випадку по відношенню до вищезазначеної норми.

Так згідно ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, з аналізу наведених вище правових норм, для визнання недійсним (незаконним) оспорюваного позивачем рішення, яке є актом органу місцевого самоврядування індивідуальної дії, треба щоб це рішення не тільки суперечило актам цивільного законодавства, а і порушувало права позивача щодо володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що оспорюваним рішенням порушені його права щодо володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст. 99 КАС України, є пропущеним, однак підстави пропуску вказаного строку є поважними, що встановлено ухвалою Київського апеляційного адміцнстартивного суду у даній справі від 02.04.2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 17, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання рішення незаконним та його скасування залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд, що її ухвалив, протягом 10 днів з моменту її проголошення, а особами, що не були присутні при її проголошенні з моменту отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили по закінченню строку на її оскарження, у разі, якщо не подано апеляційну скаргу. В інакшому випадку після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий О.В. Тандир