Справа № 806/408/15
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черноліхов С.В.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"21" травня 2015 р. Справа № 806/408/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

при секретарі Ковальчук А.О. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднанаої державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "06" квітня 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродгрупа" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродгрупа" звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 15 січня 2015 року № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 332180, 00 грн. основного платежу і 83045, 00 грн. штрафних (фінансових) санкцій та № про застосування 510, 00 грн. адміністративного штрафу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що підставою для нарахування зобов'язання по податку на додану вартість стали висновки перевірки про відсутність підтвердження реального здійснення господарських операцій по придбанню товарів у Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська промислова компанія "Крок"" та їх подальшої реалізації ПАТ "Укртрансгаз", ПАТ "Укрнафта", Управлінню державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області та Міністерству внутрішніх справ України. З такими твердженнями контролюючого органу Товариство не погоджується, оскільки господарські взаємовідносини з вказаними контрагентами підтверджені всіма передбаченими для такого роду операцій первинними документами, відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і Податкового кодексу України, не визнані недійсними. Необґрунтованими позивач вважає й висновки Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про ненадання первинних документів на письмовий запит від 16 грудня 2014 року №44143/10/06-25-22-02, що стало підставою для застосування 510, 00 грн. штрафу, так як витребовувані документи не фіксують податкові зобов'язання.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 15 січня 2015 року № і № .

З постановою суду першої інстанції відповідач не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що під час проведеної працівниками Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродгрупа" щодо взаємовідносин з ПАТ "Укртрансгаз", ПАТ "Укрнафта" за липень 2014 року, з УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області та МВС України за серпень 2014 року виявлено порушення:

- пункту 44.6 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, що виявилося у непідтвердженні реального здійснення господарських операцій по придбанню товарів у ТОВ "Українська промислова компанія "Крок"" і формуванні податкового кредиту у сумі 332180, 00 грн., в результаті чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропродгрупа" занижено податок на додану вартість в частині фінансово-господарських взаємовідносин з придбання товарів у ТОВ "Українська промислова компанія "Крок"" на 332180, 00 грн., у тому числі за липень 2014 року - 136164, 00 грн., за серпень 2014 року - 196016, 00 грн., які були у подальшому реалізовані ПАТ "Укртрансгаз", ПАТ "Укрнафта" у липні 2014 року і МВС України. По господарським взаємовідносинам Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродгрупа" з УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області за серпень 2014 року неможливо ні підтвердити, ні спростувати реальне здійснення господарських взаємовідносин лише на підставі проведеної попередньої оплати в сумі 99975, 00 грн.

За результатами перевірки складено акт № 8923/06-25-22-02/37604593 від 26 грудня 2014 року (том 1 а.с. 19-89 ).

На підставі вказаного акта контролюючим органом 15 січня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено Товариству суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 332180, 00 грн. основного платежу і 83045, 00 грн. штрафних (фінансових) санкцій. Цього ж дня винесено повідомлення-рішення № про застосування до Товариства 510, 00 грн. адміністративного штрафу за ненадання документів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки посадових осіб податкового органу, викладені в акті перевірки, що слугували підставою прийнятті оспорюваних податкових повідомлень - рішень ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджені документами, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, враховуючи наступне.

В акті перевірки відповідачем зазначено, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту за липень-серпень 2014 року встановлено його завищення в частині взаємовідносин з продажу товару ПАТ "Укртрансгаз", ПАТ "Укрнафта" за липень 2014 року та МВС України за серпень 2014 року на загальну суму ПДВ 375383, 00 грн., придбаного у ТОВ "Українська промислова компанія "Крок"".

Судами встановлено, що між позивачем та ТОВ "Українська промислова компанія "Крок" укладений дилерський договір №14/02/01 від 14 лютого 2014 року.

На виконання умов вказаного договору Товариством було виписано видаткові та податкові накладні за липень 2014 року на продаж взуття на загальну суму 841202, 31 грн. (ПДВ 140200, 39 грн.) і на відвантаження взуття, термобілизни, шкарпеток у серпні 2014 року на суму 1412300, 00 грн. (ПДВ 235383, 33 грн.).

Станом на 31 серпня 2014 року у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродгрупа" перед ТОВ "Українська промислова компанія "Крок" рахується кредиторська заборгованість у сумі 971279, 43 грн.

При винесенні податкових повідомлень-рішень відповідача виходив з того, що Підприємством не надано документального підтвердження (паспортів, сертифікатів) походження взуття, термобілизни, шкарпеток. За відсутності таких документів, на думку податкового органу, неможливо встановити чи мала місце поставка товарів та їх відповідність предмету договору, відтак, відповідач дійшов висновку про безтоварність операцій між позивачем та ТОВ "Українська промислова компанія "Крок".

Також в акті перевірки (а.с. 25-44 том 1) відповідач зазначив, що при виконанні договір купівлі-продажу взуття № 07.1/534-МТР виробництва ТОВ "Українська промислова компанія "Крок", укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропродгрупа" та ПАТ "Укрнафта", кількість товару, отриманого за довіреністю №936 (204 пари), не відповідає кількості товару, вказаній у видатковій накладній від 16 липня 2014 року, товарно-транспортній накладній від 16 липня 2014 року та акті прийому-передачі № 5 від 04 серпня 2014 року (215 пар).

Крім того відповідач вказує, що документування перевезення взуття здійснювалося на підставі товарно-транспортних накладних на загальну суму 802976, 88 грн., що на 660 грн. більше, ніж у видаткових накладних. Кількість товару, задокументована в товарно-транспортній накладній від 28 липня 2014 року (60 пар), не відповідає кількості товару у видатковій накладній від 16 липня 2014 року та акті прийому-передачі № 3 від 30 липня 2014 року (55 пар).

З акта перевірки слідує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропродгрупа" та ПАТ "Укртрансгаз" укладено договір №079/1 про закупівлю товарів за державні кошти. Перевезення товарів здійснювалося автомобілем Mitsubishi Canter (реєстраційний номер НОМЕР_3), що належить ОСОБА_3 Договорів щодо оренди вказаного автомобіля до перевірки не надано. У зв'язку з ненаданням до перевірки договорів на вимогу згідно обов'язкового письмового запиту від 16 грудня 2014 року № 44143/10/06-25-22-02 відповідачем складено акт від 25 грудня 2014 року про ненадання первинних документів та їх копій до перевірки за №1180/06-25-22-02/37604593. Також в наданих товарно-транспортних накладних відсутня інформація стосовно навантажувально-розвантажувальних робіт, що ставить під сумнів факт доставки вантажу до місця розвантаження.

Перевіряючими в акті перевірки (а.с. 51-54 том 1) вказано, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропродгрупа" та Управлінням Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області укладено договір купівлі-продажу № 172 від 01 серпня 2014 року.

Станом на 31 серпня 2014 року у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродгрупа" кредиторська заборгованість на користь Управління склала 99975, 00 грн.

Товариством також 29 липня 2014 року було укладено договори з Міністерством внутрішніх справ України №155-ю, №156-ю, №159-ю про поставку товарів. Документального підтвердження щодо доставки товару на адресу Міністерства внутрішніх справ України Товариством до перевірки на письмовий запит не надано, хоча доставка товару до покупця входить в ціну товару і проводиться за рахунок постачальника.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався приписами Податкового кодексу України.

Так, згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України (пункт 185.1 статті 185 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 вказаного Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, відповідно до пункту 201.4 статті 201 ПК України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

З наведених законодавчих положень вбачається, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг), а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними), що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Судом першої інстанції встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що 14 лютого 2014 року позивачем (Дилер) укладено дилерський договір № 14/02/01 (а.с. 107 т.1) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська промислова компанія "Крок"" (Постачальник), за умовами якого Постачальник зобов'язується виготовляти і поставляти товар (взуття в асортименті: взуття повсякденне, взуття для військовослужбовців, робоче спецвзуття та іншого призначення) у власність Дилера з наданням не ексклюзивного права на його продаж в Україні, у тому числі недержавним і державним підприємствам, установам, організаціям та т.п., а Дилер зобов'язується приймати і своєчасно оплачувати товар на умовах цього договору.

01 липня 2014 року до вказаного договору сторонами підписано додаткову угоду № 1 (а.с.208 том 1), відповідно до якої сторони дійшли згоди виконувати вантажно-розвантажувальні операції в цілях навантаження автотранспорту Дилера товарами Постачальника на орендованому складі Дилера відповідно до окремо укладеного договору оренди між сторонами.

Договори оренди нежитлових приміщень за адресою: вул. Героїв Пожежних, 122, м. Житомир укладені сторонами 14 лютого 2014 року (а.с. 110 т.1) і 01 липня 2014 року (а.с. 109 т.1).

Виконання умов дилерського договору підтверджується видатковими і податковими накладними (а.с. 131-141, 144-163, 166-173, 176-179, 223-224, 232-238, 244-247 т. 1, а.с. 3-10, 15-19, 35-38, 49-52 т. 2), копії яких є у матеріалах справи.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що придбані товари від Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська промислова компанія "Крок"" не транспортувалися, оскільки складалися самим Постачальником і зберігалися на орендованому у нього ж складі.

Придбані у Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська промислова компанія "Крок"" товари позивачем були реалізовані ПАТ "Укртрансгаз", ПАТ "Укрнафта", Управлінню державної служби охорони при ГУМВС України в Запорізькій області та Міністерству внутрішніх справ України.

Зокрема, 25 грудня 2013 року Товариством (Продавець) було укладено з Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (Покупець) договір № 079/1 (а.с. 26-28 т.2) про поставку взуття захисного та іншого призначення за державні кошти вартістю 195750, 90 грн., з яких 32625, 15 грн. ПДВ.

Про виконання зазначених договірних зобов'язань свідчать видаткова накладна (а.с. 30 т.2), довіреність (а.с. 31 т.2), товарно-транспортна накладна (а.с. 32 т.2), податкова накладна (а.с. 33 том 2), банківські виписки (а.с. 39-41 том 2), товарно-транспортна накладна (а.с. 220 т.1).

Позивачем (Продавець) про купівлю-продаж взуття також було підписано договір № 07.1/534-МРТ від 05 травня 2014 року (а.с. 209-213 том 2) з Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" загальною вартістю 1412727, 30 грн., у т.ч. ПДВ - 235454, 55 грн., поставка якого підтверджується видатковими накладними (а.с. 218, 225, 239, 248 т.1, а.с. 11, 20 т.2), довіреностями на отримання товару (а.с. 219, 249 т.1, а.с. 12, 21 т.2), актами приймання-передачі товару (а.с. 221, 226, 240, 250 том 1, а.с. 23 том 2), податковими накладними (а.с. 222, 228-229, 242 т.1, а.с. 1-2, 14 т.2), товарно-транспортними накладними (а.с. 227, 241, 251 т.1, а.с. 22 т.2), банківськими виписками (а.с. 24-25 т.2).

29 липня 2014 року Товариством (Постачальник) були укладені з Міністерством внутрішніх справ України (Покупець) договори закупівлі:

- № 155-ю (а.с. 111-116 т.1) - термобілизни (фуфайок, кальсонів) чорного кольору на суму 1260000, 00 грн. (у т.ч. ПДВ - 210000, 00 грн.);

- № 156-ю (а.с. 117-122 т.1) - черевиків з високими берцями типу А вартістю 916200, 00 грн. (у т.ч. ПДВ - 152700, 00 грн.);

- № 159-ю (а.с. 123-127 т.1) - шкарпеток напіввовняних на суму 38160, 00 грн. (у т.ч. 6360, 00 грн).

На підтвердження виконання умов цих договорів позивачем надано видаткові накладні (а.с. 128, 14, 164, 174, 180 т.1), акти приймання (а.с. 129, 142, 165, 175, 181 т.1), довіреності (а.с. 130, 143 т.1), банківські виписки (а.с. 182, 185-186, 191, 195, 200, 201 т.1), податкові накладні (а.с. 183, 187, 189, 192, 193, 196, 198, 202, 204, 205, 207 т.1).

Між Товариством (Продавець) і Управлінням Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (Покупець) 01 серпня 2014 року укладено договір купівлі-продажу № 172 (а.с. 42-46 т.2), згідно з яким Продавець зобов'язується у 2014 році виготовити та поставити Покупцю взуття різне, крім спортивного, захисного та ортопедичного, а Покупець - прийняти і оплатити його. Загальний обсяг купівлі-продажутовару по цьому договору на умовах СРТ згідно Інкотермс-2000 становить 99975, 00 грн., (у т.ч. 16662, 50 грн.).

Управлінням Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області директору ТОВ "Агропродгрупа" було подану заявку на поставку речового майна (а.с. 53-54 т.2), поставку якого здійснено на підставі видаткової накладної (а.с. 48 т.2) і оплачено в повному обсязі, що підтверджує копія банківської виписки (а.с. 119 т.2).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Одним із етапів встановлення судом обґрунтованості права платника податку на формування податкового кредиту і визначення розміру грошового зобов'язання по податку на додану вартість є встановлення факту здійснення господарської операції шляхом дослідження усіх первинних документів, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договорів, актів виконаних робіт, документів про перевезення, зберігання товарів тощо. Відсутність належних первинних документів може свідчити про нездійснення самих господарських операцій. Крім того, дослідженню підлягає реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на формування розміру податкового кредиту; добросовісність цього платника податку, яка полягає у відповідності вчинених господарській операцій меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на віднесення сплачених коштів до складу кредиту.

Апеляційним судом встановлено, що позивачем були надані під час перевірки первинні документи відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV та Податкового кодексу України , копії яких долучено до матеріалів справи та досліджено судом першої інстанції, які повністю розкривають зміст вчинених господарських операцій з його контрагентом та реальність їх здійснення, а також використання придбаних послуг у власній господарській діяльності.

Слід зазначити, що сертифікати відповідності чи документи, що підтверджують якість товару не є первинними документами та не відображають фату здійснення господарської операції. З пояснень представника позивача слідує, що останні одночасно з товаросупровідними документами були видані кінцевим споживачам. Відповідач в свою чергу не здійснював зустрічних перевірок щодо наявності таких сертифікатів у виробника товарів - ТОВ "УПК "Крок".

Суд першої інстанції вірно зазначив, що доказів щодо нікчемності договорів, укладених з Приватним підприємством "УПК "Крок"", ПАТ "Укртрансгаз", ПАТ "Укрнафта", УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області, МВС України та рішень суду про визнання їх такими відповідачем не надано. Не надано також відповідачем, всупереч вимогам частини 2 статті 72 КАС України, як суб'єктом владних повноважень і доказів щодо умислу укладення угод з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит і визначено розмір грошового зобов'язання з податку на додану вартість за липень-серпень 2014 року на підставі належним чином оформлених первинних документів по господарським операціям з Приватним підприємством "УПК "Крок"", ПАТ "Укртрансгаз", ПАТ "Укрнафта", УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області, МВС України та на підставі норм Податкового кодексу України, відтак, нарахування податкових зобов'язань по податку на додану вартість Товариству на підставі повідомлення-рішення № від 15 січня 2015 року по цим взаємовідносинам проведено контролюючим органом неправомірно.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 15 січня 2015 року №, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що листом Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 16 грудня 2014 року №44143/10/06-25-22-02 у відповідача у зв'язку з проведенням документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродгрупа" щодо взаємовідносин з ПАТ "Укртрансгаз", ПАТ "Укрнафта" за липень 2014 року, з УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області та МВС України за серпень 2014 року витребувано документи в оригіналі та їх копії, регістри бухгалтерського обліку (завірені належним чином печаткою підприємства та підписом посадової особи), пов'язані з формуванням податкового зобов'язання з ПДВ по вказаним контрагентам-покупцям за липень-серпень 2014 року і податкового кредиту, що сформувався при придбанні товару, який реалізовувався цим покупцям, а саме: договори та додаткові угоди до них, додатки до договорів, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні (інші документи, що підтверджують переміщення товару), видаткові накладні, видані податкові накладні, платіжні документи (платіжні доручення, виписки банку), посвідчені печаткою банку, договір на перевезення ТМЦ з ТОВ "УПК "Крок"", акти наданих транспортних послуг, акти приймання-передачі ТМЦ, заявки на поставку, довіреності підприємств-покупців на отримання товару, картку субконто по рахунку 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" по вказаних контрагентах-покупцях, яким реалізовано товар за зазначений період, сертифікати походження (паспорт), посвідчення про якість товарів, картку субконто по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", у яких придбавався товар, що реалізовано вказаним контрагентам-покупцям за зазначений період, витяг з книги реєстрації довіреностей на отримання товару від підприємства-постачальника, видаткові накладні на придбаний товар (взуття, термобілизну, шкарпетки), отримані податкові накладні на товар, який реалізовувався вказаним контрагентам-покупцям за зазначений період, прибуткові накладні, інші наявні ідентичні первинні та бухгалтерські документи (регістри бухгалтерського обліку, які свідчать про придбання і продаж товару), відомості про наявність власних і орендованих основних засобів (виробничі, складські, офісні приміщення, транспортні засоби, обладнання) з наданням договорів оренди та актів прийому-передачу їх в оренду.

Документи зобов'язано надати до 18 год. 17 грудня 2014 року.

Про ненадання Товариством первинних документів та їх копій до перевірки Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області 25 грудня 2014 року складено акт №1180/06-25-22-02/37604593, на підставі якого 15 січня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення № (а.с. 14 том 1) про застосування до Товариства 510, 00 грн. адміністративного штрафу.

Відповідно до пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

З матеріалів справи слідує, що приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення, відповідач посилався на акт від 25 грудня 2014 року № 1180/06-25-22-02/37604593 про ненадання документів.

Разом з тим, перелік документів, який Товариство зобов"язане було надати згідно запиту Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 16 грудня 2014 року №44143/10/06-25-22-02, частково було надано перевіряючим на виконання попереднього запиту №37755/10/06-25-15-01 від 05 листопада 2014 року.

При цьому, в акті перевірки №8923/06-25-22-02/37604593 від 26 грудня 2014 року містяться посилання на первинні документи (укладені позивачем з ПАТ "Укртрансгаз", ПАТ "Укрнафта", УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області, МВС України договори, додатки до них, видаткові і податкові накладні, акти прийому-передачі, довіреності, товарно-транспортні накладні, виписки банку, реєстри виданих й отриманих накладних за липень-серпень 2014 року), на підставі яких зроблено висновки про заниження суми податку на додану вартість за липень-серпень 2014 року на 332180, 00 грн.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що всі вимоги статті 85 Податкового кодексу України позивачем у спірних правовідносинах виконані належним чином та в повному обсязі. Жодні підстави для тверджень про ненадання документів, що підтверджують дані, зазначені у податковій звітності за липень-серпень 2014 року, відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що правомірність висновків про порушення позивачем вимог підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, пунктів 85.2, 85.8 статті 85 Податкового кодексу України відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, в установленому законом порядку не доведено, а відтак, вони не можуть бути покладені в основу спірного податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 15 січня 2015 року № і № є протиправними і підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "06" квітня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" травня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродгрупа" вул.Черняхівського,108-В кв.43,м.Житомир,10000

3- відповідачу: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,