Справа № 810/6836/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6836/14 Головуючий у 1-й інстанції: Панченко Н.Д. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської АЕС» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської АЕС» до Державної податкової інспекції у м. Славутичі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Державне підприємство «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської АЕС» звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Славутичі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 29.08.2014 року № про застосування штрафних санкції на суму 104 844,35 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - Державне підприємство «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської АЕС» звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. При цьому, апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Державним підприємством «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської АЕС», як платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), самостійно визначено зобов'язання за цим платежем на суму 1 637 557,22 грн за березень 2014 року шляхом подання відповідного звіту.

Відповідачем проведено камеральну перевірку позивача, за підсумками якої складено Акт від 28 серпня 2014 року №590/1700/36359955 та виявлено порушення останнім пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про змір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Як свідчить Акт перевірки, порушення полягає у тому, що позивачем було несвоєчасно сплачено єдиний внесок за березень 2014 року, строк сплати якого (враховуючи, що останній день сплати - 20 квітня 2014 року - припадав на вихідний) настав 21 квітня 2014 року, - із затримкою у два дні (сплачено 24 квітня 2014 року). При цьому, частина заборгованості у сумі 419 129,30 грн була сплачена 23 квітня, а решта - 24 квітня 2014 року.

Матеріалами справи, зокрема виписками по банківському рахунку та обліковою карткою платника єдиного внеску, підтверджується несвоєчасна сплата такого. Крім того, вказані обставини не заперечують також позивачем.

Зважаючи на встановлене порушення, відповідачем прийнято рішення від 29 серпня 2014 року №000401170, яким за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за березень 2014 року до позивача застосовано штраф у розмірі 103 199,49 грн, що становить 10% від суми недоїмки, та нараховано пеню у розмірі 1 644,86 грн (з розрахунку 0,1% суми недоплати).

Не погоджуючись з даним рішенням, а також результатами його адміністративного оскарження до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області та Державної фіскальної служби України, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, який набрав чинності з 01.01.2011 року, з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

У відповідності до статті 4 цього Закону, позивач відноситься до платників єдиного внеску.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Положеннями частин 7, 8 статті 9 цього Закону передбачено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Пунктом 1 частини 10 статті 9 вказаного Закону встановлено, що днем сплати єдиного внеску, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів, вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Приписом пункту 6 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що органи доходів і зборів наділені правом застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом.

За правилами частин 11, 12 статті 9 цього Закону, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до частини 10, пункту 2 частини 11 статті 25 цього Закону, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Зазначена норма також передбачена пунктом 7.2 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 455, якою визначено, що у разі накладення відповідного штрафу складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9, і що розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

Таким чином, за несвоєчасну сплату єдиного внеску органом доходів і зборів до платника застосовуються санкції у вигляді штрафу на суму 10% своєчасно не сплачених сум (недоїмки), а також нараховується пеня, яка розраховується, відповідно до частини 10 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Про накладення даного штрафу та нарахування пені складається відповідне рішення.

Оскільки, як було встановлено судом, сума єдиного внеску, що підлягав сплаті за березень 2014 року, сплачена позивачем несвоєчасно, останнім порушено вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо строків сплати даного внеску.

Враховуючи наведені норми та встановлені обставини, при винесенні спірного рішення, в тому числі при розрахунку розміру застосованих санкцій та нарахованої суми пені, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність посилань позивача на те, що несвоєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за березень 2014 року відбулося в силу несвоєчасного затвердження паспорту бюджетної програми «Підтримка екологічно безпечного стану у зонах відчуження і безумовного (обов'язкового) відселення», оскільки діючим законодавством сплата єдиного внеску та застосування штрафних санкцій та пені не ставляться в залежність від виду та способу фінансування платника внеску або від його фінансового стану.

Звільнення від сплати штрафу та пені у разі несвоєчасної сплати єдиного внеску Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не передбачено. Не передбачено Законом, також, обставин, які виключають фінансову відповідальність платника за порушення строків сплати єдиного внеску з поважних причин чи за відсутності вини.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської АЕС» є необґрунтованими, а тому відсутні правові підстави для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської АЕС» залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 26.05.2015року

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.