Справа № 808/7057/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року о 10 год. 50 хв.Справа № 808/7057/14 ДО/808/536/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шари І.В.

суддів - Батрак І.В., Сацького Р.В.

за участю секретаря судового засідання - Панасенка О.О.

представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - 1 - Коваленко І.М.,

відповідача - 2 - Кокоркіної З.М.,

відповідача - 3 - не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3, АДРЕСА_1

до Міністерства внутрішніх справ України, м. Київ,

Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області

Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області

про визнання дій незаконними, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2014 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 (далі - позивач) до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач-1), до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - відповідач-2), до Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - відповідач-3), в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати накази міністра МВС України Авакова А.Б. №1436 о/с від 29 липня 2014 року у частині мого звільнення із органів внутрішніх справ у відповідності з п.66 Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу;

- визнати незаконним та скасувати наказ МВС України №783 від 24.07.2014 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області»;

- поновити ОСОБА_3 капітана міліції у посаді помічника начальника міського відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області;

- стягнути з Головного управління МВС України в Донецькій області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;

- визнати незаконним та скасувати №333 о/с від 05.09.2014 начальника Головного управління МВС України в Донецькій області Пожидаєва К.М. в частині визначення позивачу вислуги років на службі в органах внутрішніх справ у календарному нарахуванні 16 років 09 місяців 16 днів, а у пільговому нарахуванні - 19 років 01 місяць 08 днів.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ніяких вчинків, які б суперечили інтересам служби та покладеним на нього обов'язкам, а також тих, що дискредитують звання рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ він не скоював у зв'язку з чим вважає оскаржувані накази МВС України в частині, які стосуються притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення з органів внутрішніх справ, безпідставними та протиправними. Позивач зазначає, що службове розслідування на підставі висновків якого прийнято оскаржувані накази, фактично не проводилось. Також позивач вважає незаконним наказ №333 о/с від 05.09.2014 начальника ГУМВС України в Донецькій області в частині визначення вислуги років, оскільки вислуга років розрахована на дату прийняття наказу №1436 від 29.07.2014, а не на дату фактичного звільнення. Просить задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 позов не визнали, просили у його задоволенні відмовити, вважають оскаржувані накази такими, що прийняті правомірно у зв'язку із встановленими в ході проведеного службового розслідування обставинами щодо вчинення позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу.

Представник відповідача 3 також позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити, вважає, що Краматорський МВ ГУМВС України в Донецькій області при виплаті грошового забезпечення дів законно, грошовий розрахунок з позивачем проведено в повному обсязі на дату звільнення 29.07.2014.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ з 10.03.1999 та мав спеціальне звання капітана міліції, що підтверджується його послужним списком (а.с.26-35, т.1).

З 25.08.2013 ОСОБА_3 обіймав посаду помічника начальника міського відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області (а.с.30, т.1).

Наказом МВС України №783 від 24.07.2014 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області» за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і молодшого начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, частини 3 статті 3, частини 1 статті 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органу внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (пункту 23 наказу) (а.с.174, т.1).

Як зазначено у наказі, рішення про звільнення позивача прийнято на підставі статей 2, 5, 7, 12 та 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Наказом МВС України №1436 о/с від 29.07.2014 «По особовому складу» ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с.164, т.1).

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставами для прийняття зазначених наказів став висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області від 24.07.2014 (а.с.191-236, т.1).

Так, у вказаному висновку службового розслідування зазначено, що помічник начальника МВ - оперативний черговий чергової частини Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області капітан міліції ОСОБА_3 причетний до протиправних дій та зв'язків з ДНР (а.с.203, т.1).

Наказом начальника ГУМВС України в Донецькій області № 333 о/с від 05.09.2014 «По особовому» капітану міліції ОСОБА_3, звільненому з органів внутрішніх справ на підставі наказу МВС №1436 від 29.07.2014, визначена вислуга років у календарному обчислені 16 років 09 місяців 16 днів, у пільговому обчислені - 19 років 01 місяців 08 дні (а.с.10, т.1).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначено в оскаржуваному наказі №783 від 24.07.2014 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області», позивача звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) - за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення 65 Конституції України, частини 3 статті 3, частини 1 статті 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органу внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов'язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про міліцію», у підрозділах міліції не допускається діяльність політичних партій. При виконанні службових обов'язків працівники міліції незалежні від впливу політичних партій та інших об'єднань громадян.

Частиною 1 статті 5 зазначеного Закону встановлено, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Основні обов'язки міліції визначені статтею 10 Закону України «Про міліцію».

Відповідно до присяги працівника внутрішніх справ України, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, кожний працівник органів внутрішніх справ України, який склав таку присягу, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України: поклявся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю; присягнув з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, поклявся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Порядок та підстави проходження і припинення служби в органах внутрішніх справ регулюються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення).

Пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 встановлено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового та начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Таким чином, скоєння особою рядового і начальницького складу вчинку, що дискредитує звання рядового та начальницького складу, є окремою підставою для звільнення з органів внутрішніх справ та не є видом дисциплінарного стягнення, що передбачено та застосовується у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що наказ №783 від 24.07.2014 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області» в частини звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ за пунктом 66 Положення (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу), а також прийнятий на підставі нього наказ №1436 о/с від 29.07.2014 «По особовому складу» в частині звільнення позивача, прийняті не у спосіб, передбачений законом.

Окрім того, суд вважає недоведеним наявність підстав для звільнення позивача за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу (пункт 66 Положення).

Вчинками, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, можуть бути корупційні та інші діяння, що є не сумісними з проходженням служби в органах внутрішніх справ, суперечать Присязі працівника внутрішніх справ, оскільки підривають довіру громадян як до працівників міліції, так і до органів внутрішніх справ в цілому, принижують їх авторитет.

Як зазначено у висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області від 24.07.2014, на підставі якого прийняті оскаржувані в частині звільнення позивача накази, службовим розслідуванням встановлено, що помічник начальника МВ - оперативний черговий чергової частини Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області капітан міліції ОСОБА_3 причетний до протиправних дій та зв'язків з ДНР (а.с.203, т.1).

Відповідно до частини статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

За правилами частини 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, обов'язок суду щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, закріплений частиною 4 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв'язку із наданням представником відповідача-1 відомостей щодо направлення матеріалів службової перевірки, проведеної за фактами неправомірних дій окремих працівників Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області до прокуратури Донецької області, ухвалою суду від 06.11.2014 у прокуратури Донецької області були витребувані належним чином засвідчені копії зазначених матеріалів (а.с.96-97, т.1).

15.12.2014 судом від прокуратури Донецької області отримано копію висновку службового розслідування за фактами неправомірних дій окремих працівників Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 09.09.2014, який не містить будь-яких відомостей щодо скоєння позивачем вчинків, які дискредитують звання рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ (а.с.110-160, т.1).

Також, ухвалою суду від 17.12.2014 у МВС України та Генеральної прокуратури України були витребувані матеріали службової перевірки щодо окремих працівників Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, що стали підставою для прийняття наказу №783 від 24.07.2014 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 та на підставі яких зроблені висновки про його причетність до протиправних дій та зв'язків з ДНР (а.с.240, т.1).

Витребувані матеріали службового розслідування, на підставі яких зроблені такі висновки, відповідачем 1 суду не надані.

Дослідженні судом матеріали службової перевірки за фактами неправомірних дій окремих працівників Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області окрім списку працівників Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, відносно яких отримано інформацію щодо їх неправомірних дій, та узагальненої інформації щодо проведеного психофізіологічного інтерв'ю зі співробітниками цього міськвідділу, не містять відомостей про зв'язки ОСОБА_3 з представниками ДНР. Не містять таких відомостей і пояснення позивача, які надавались їм під час проведення службового розслідування (а.с.256-259, т.1).

Таким чином, відповідачем 1 матеріали службового розслідування, на підставі яких зроблені висновки про скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, суду на час розгляду справи не надані.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про відсутність доказів, які підтверджують скоєння ОСОБА_3 вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, у зв'язку з чим накази МВС України № 783 від 24.07.2014 та № 1436 о/с від 29.07.2014 в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ прийняті протиправно, а відтак, позовні вимоги про їх скасування в цій частині підлягають задоволенню.

Пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114, встановлено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більше як за один рік, у зв'язку з чим позовні вимоги про поновлення позивач на попередній посаді підлягають задоволенню.

Враховуючи, що ОСОБА_3 звільнений з органів внутрішніх справ на підставі наказу МВС України №1436 о/с від 29.07.2014, у якому не зазначена дата звільнення, таким чином 29.07.2014 вважається останнім робочим днем, у зв'язку з чим позивач підлягає поновленню на посаді з 30.07.2014.

При цьому, оскільки за номенклатурою посад посада, з якої звільнено позивача, віднесена до переліку посад, на які працівники призначаються та звільняються з яких наказами начальників головних управлінь МВС України в областях, обов'язок видання наказу про поновлення позивача на посаді лежить на ГУМВС України в Донецькій області, до компетенції керівника якого віднесено видання відповідного наказу.

Відповідно до пунктів 1.5 та 1.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України №499 від 31.12.2007, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби, у зв'язку з чим заявлені позивачем вимоги про стягнення з ГУМВС України в Донецькій області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки таке грошове забезпечення у разі поновлення на посаді підлягає стягненню з органу, у якому позивач безпосередньо проходив службу.

Разом з цим, враховуючи приписи частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача в даному випадку є прийняття судом рішення про стягнення з відповідача 3 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Визначаючи розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу суд застосовує положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 (далі - Порядок № 100).

Так, згідно з вимогами пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньомісячної заробітної плати здійснюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5.8 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області № 212/95 від 14.04.2015, середньоденне грошове забезпечення позивача складає 128,51 грн. (а.с.33, т.2).

Кількість днів вимушеного прогулу станом на 24.04.2015 становить 269 календарних днів, у зв'язку з чим сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу становить: 128,51 грн. * 269 календарних днів = 34569,19 грн.

Разом з цим, судом встановлено, що з 13.11.2014 позивач перебуває на обліку як безробітній в Краматорському міському центрі зайнятості, з листопада 2014 року по березень 2015 року йому виплачено суму 8360,30 грн. (а.с.69, т.2).

Таким чином, з врахуванням виплаченої позивачу Краматорським міським центром зайнятості допомоги по безробіттю у розмірі 8360,30 грн., стягненню на його користь підлягає грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 26208,89 грн. (різниця між сумою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу 34569,19 грн. та виплаченою допомогою по безробіттю 8360,30 грн.).

Заявлені позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу ГУМВС України в Донецькій області №333 о/с від 05.09.2014 в частині визначення позивачу вислуги років суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки зазначеним наказом лише визначена вислуга років позивача на дату прийняття наказу МВС України №1436 о/с від 29.07.2014, цей наказ не створює для позивача негативних наслідків та у зв'язку із поновленням на посаді вислуга років підлягає перерахуванню, у тому числі з врахуванням часу вимушеного прогулу.

З наведених вище підстав суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до пунктів 2 та 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду у відносинах публічної служби про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання - у межах суми стягнення за один місяць, та поновлення на посаді підлягає негайному виконанню

Враховуючи, що відповідно до довідки Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області №212/95 від 14.04.2015 за останні два місяці служби перед звільненням грошове забезпечення позивача складало: травень 2014 року - 3825,75 грн., червень 2014 року - 4013,52 грн., постанова суду в частині поновлення позивача на посаді та в частині стягнення з відповідача 3 на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3919,63 грн. підлягає негайному виконанню.

У судовому засіданні, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України №783 від 24.07.2014 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій обасті" в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України №1436 о/с від 29.07.2014 "По особовому складу" в частині звільнення з органів внутрішніх справ України у запас на підставі п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінет Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, капітана міліції ОСОБА_3 (НОМЕР_1).

Поновити капітана міліції ОСОБА_3 на посаді помічника начальника міського відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Краматорського міського відділу з 30.07.2014.

Стягнути з Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 30.07.2014 по 24.04.2015 у розмірі 26 208,89 грн. (двадцять шість тисяч двісті вісім гривень вісімдесят дев'ять копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду в частині поновлення капітана міліції ОСОБА_3 на посаді помічника начальника міського відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Краматорського міського відділу та в частині стягнення з Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_3 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць - 3919,63 грн. (три тисячі дев'ятсот дев'ятнадцять гривень шістдесят три копійки) підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя І.В. Шара

Судді І.В.Батрак

Р.В. Сацький