Справа № 826/741/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10 квітня 2015 року 13 год. 45 хв. № 826/741/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Апеляційного суду Сумської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач-1, ОСОБА_1) та ОСОБА_2 (далі - позивач-2, ОСОБА_2) звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) із позовом до Апеляційного суду Сумської області (далі - відповідач) про визнання протиправним рішення відповідача, відображеного у листі від 25 листопада 2014 року № К-67/2014 про відмову у наданні інформації за адвокатським запитом ОСОБА_1 від 18 листопада 2014 року (далі - оскаржуване рішення), а також зобов'язання відповідача надати ОСОБА_1 (адвокату ОСОБА_2) відповідь на адвокатський запит від 18 листопада 2014 року, зокрема, надати відповіді на наступні питання:

- чи постановлено відповідачем 24 травня 2013 року ухвалу, яка б стосувалася ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1? Якщо так - надати реквізити такої ухвали (номер справи, прізвище, ім'я та по батькові судді), а також інформацію, чи містить безпосередньо така ухвала згадку про ОСОБА_2;

- чи постановлено відповідачем 26 липня 2013 року ухвалу, яка б стосувалася ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1? Якщо так - надати реквізити такої ухвали (номер справи, прізвище, ім'я та по батькові судді), а також інформацію, чи містить безпосередньо така ухвала згадку про ОСОБА_2;

- чи постановлено відповідачем ухвали, які б стосувались ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та санкціонували проведення негласних слідчих (розшукових) заходів та/або оперативно-розшукових заходів відносно нього? Якщо так - надати перелік таких ухвал, їх реквізити (номер справи, прізвище, ім'я та по батькові судді), а також інформацію, чи містять безпосередньо такі ухвали згадку про ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених вимог позивач-1, який також є представником позивача-2, зазначив, що ним, як адвокатом, на адресу відповідача направлено адвокатський запит від 18 листопада 2014 року про надання відповідей на вище перелічені питання. На вказаний запит листом від 25 листопада 2014 року № К-67/2014 відповідачем надано відповідь про неможливість надання запитуваної інформації. Поряд з цим, позивач-1 вважає, що законних або інших позапроцесуальних підстав для відмови у наданні запитуваної інформації у відповідача немає, тому вказує, що відомості за вказаним запитом мають бути йому надані.

У ході судового розгляду справи позивач-1 підтримав позов та просив задовольнити його повністю.

Представник відповідача у судові засідання не прибув, хоча про дати, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надійшла.

Від відповідача до суду надійшли письмові заперечення проти позову, які судом долучено до матеріалів справи для врахування під час прийняття у справі судового рішення по суті.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідачем зазначено, зокрема, що надання інформації щодо наявності чи відсутності факту проведення відносно ОСОБА_2 негласних слідчих (розшукових) дій чи оперативно-розшукових заходів не відноситься до компетенції Апеляційного суду Сумської області.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у судовому засіданні 10 березня 2015 року судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як з'ясовано судом у ході розгляду справи та підтверджується наявними у ній доказами, згідно зі свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 579 від 12 листопада 2007 року, виданим на підставі рішення Рівненської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 07 листопада 2007 року № 40, відповідно до норм Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон), позивач-1 має право на заняття адвокатською діяльністю.

Між позивачем-1 та позивачем-2 02 листопада 2014 року укладено договір про захист прав і законних інтересів та надання необхідної юридичної допомоги у кримінальному провадженні.

Під час здійснення адвокатської діяльності 18 листопада 2014 року позивач-1 звернувся до Апеляційного суду Сумської області з адвокатським запитом про надання відповідей на вище перелічені питання.

На вказаний запит листом від 25 листопада 2014 року № К-67/2014 відповідачем надано відповідь про неможливість надання запитуваної інформації, оскільки проведення негласних слідчих (розшукових) дій регламентується главою 21 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), згідно з якою, розгляд клопотання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій здійснюються головою або слідчим суддею апеляційного суду області у режимі закритого судового засідання. А тому, надання переліку постановлених ухвал, які б стосувалися підзахисного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та санкціонували проведення негласних слідчих (розшукових) та/або оперативно-розшукових заходів відносно нього, є неможливим, оскільки така інформація відноситься до інформації із обмеженим доступом, адже усі ухвали слідчих суддів апеляційного суду мають гриф "таємно", або ж "цілком таємно". Порядок доступу до такої інформації регулюється спеціальними законами.

З огляду на вище викладене, відповідач позбавлений можливості надати запитувану інформацію.

Суд не погоджується із доводами позивачів щодо наявності підставі для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів, а також аналізу наступних норм та обставин.

Так, під час розгляду справи судом з'ясовано, що предметом адвокатського запиту позивача-1 є інформація щодо кримінального провадження № 0000106 відносно позивача-2, яке містить ряд матеріалів, зібраних у ході негласних слідчих (розшукових) дій та оперативно-розшукових заходів. В окремих протоколах містяться посилання на ухвалу слідчого судді Апеляційного суду Сумської області від 24 травня 2013 року без зазначення прізвища судді та ухвали слідчого судді Апеляційного суду Сумської області Філонової Ю.О. від 26 липня 2013 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20, ч. 1 ст. 24 Закону, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз'яснень положень законодавства.

Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Правову основу проведення негласних слідчих (розшукових) дій, захисту інформації при проведенні цих слідчих дій становлять Конституція України, КПК України, Кримінальний кодекс України, Закони України "Про прокуратуру", "Про державну таємницю", "Про оперативно-розшукову діяльність", Порядок організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2003 року № 1561-12, Звід відомостей, що становлять державну таємницю, затверджений наказом Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року № 440, та інші нормативно-правові акти.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених ст. 246 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 8 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", прийняття рішення про проведення оперативно-розшукових заходів, подання та розгляд відповідних клопотань, проведення оперативно-розшукових заходів, фіксація та використання їх результатів, проведення цих заходів до постановлення ухвали слідчого судді та інші питання їх проведення регулюються згідно з положеннями глави 21 Кримінального процесуального кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, щодо мети проведення оперативно-розшукових заходів, суб'єкта ініціювання та проведення цих заходів, обґрунтування клопотання про їх проведення та підстав для його задоволення слідчим суддею, використання результатів оперативно-розшукових заходів та інших питань, обумовлених специфікою мети їх проведення. Прийняття рішень про проведення оперативно-розшукових заходів, які не потребують дозволу слідчого судді або рішення прокурора, здійснюється керівником відповідного оперативного підрозділу або його заступником з повідомленням про прийняте рішення прокурора.

Негласне обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, аудіо-, відеоконтроль особи, аудіо-, відеоконтроль місця, спостереження за особою, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, електронних інформаційних мереж, накладення арешту на кореспонденцію, здійснення її огляду та виїмки, установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу проводяться на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за клопотанням керівника відповідного оперативного підрозділу або його заступника, погодженого з прокурором. Ці заходи застосовуються виключно з метою запобігання вчиненню тяжкого або особливо тяжкого злочину, запобігання і припинення терористичних актів та інших посягань спеціальних служб іноземних держав та організацій, якщо іншим способом одержати інформацію неможливо.

Згідно з ч. 1 ст. 36, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 40, ст. 222, ч.ч. 1-4 ст. 246, ст. 247 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов'язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 4) призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов'язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

У необхідних випадках слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв'язку з участю в ньому, про їх обов'язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені ст.ст. 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 269 1, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - слідчий суддя за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором. Слідчий зобов'язаний повідомити прокурора про прийняття рішення щодо проведення певних негласних слідчих (розшукових) дій та отримані результати. Прокурор має право заборонити проведення або припинити подальше проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.

Розгляд клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, який віднесений до повноважень слідчого судді, здійснюється головою чи за його визначенням іншим суддею Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває орган досудового розслідування.

Тобто, вирішення питання щодо надання слідчим або прокурором відомостей досудового розслідування або відмова у надані таких відомостей за своєю правовою природою, згідно з нормами чинного законодавства, належить до дискреційних повноважень прокурора і слідчого, а саме, є повноваженням, яке надає певний ступінь свободи слідчому і прокурору при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, посадова особа має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення з урахуванням особливостей, що відомі їм в силу посадових обов'язків. Слідчий і прокурор самостійно визначають, які саме відомості та на якій саме стадії досудового розслідування підлягають розголошенню.

Ведення та зберігання номенклатурних справ з організації та проведення негласних слідчих (розшукових) дій здійснюється з дотриманням норм чинного законодавства у сфері охорони державної таємниці щодо секретного діловодства. Забезпечення охорони державної таємниці та дотримання інших норм чинного законодавства про державну таємницю при проведенні негласних слідчих (розшукових) дій покладається на слідчих, прокурорів, слідчих суддів та співробітників уповноважених оперативних підрозділів, які виконують негласні слідчі (розшукові) дії. За порушення норм чинного законодавства про державну таємницю зазначені особи несуть дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність.

Після завершення проведення негласних слідчих (розшукових) дій грифи секретності матеріальних носіїв інформації щодо їх проведення підлягають розсекреченню на підставі постанови прокурора, який здійснює повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, з урахуванням обставин кримінального провадження та необхідності використання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій як доказів після проведення таких дій, у випадку, якщо витік зазначених відомостей не завдасть шкоди національній безпеці України. Дана постанова прокурора підлягає погодженню керівником прокуратури.

Отже, як вбачається з вище викладених норм та з'ясованих судом обставин, після завершення проведення негласних слідчих (розшукових) дій грифи секретності матеріальних носіїв інформації щодо їх проведення підлягають розсекреченню на підставі постанови прокурора, а не Апеляційним судом Сумської області, оскільки прокуратура є ініціатором проведення негласних слідчих дій.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що відповідачем правомірно повідомлено позивача-1 про те, що до повноважень апеляційного суду не належить зняття грифу секретності з негласних слідчих (розшукових) дій.

Позовні вимоги про зобов'язати відповідача надати позивачу-1 (адвокату позивача-2) відповідь на адвокатський запит від 18 листопада 2014 року, зокрема, надати відповіді на поставлені питання, суд також вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, як уже з'ясовано судом, відповідачем надано відповідь у відповідності до норм чинного законодавства із роз'ясненням, що до компетенції апеляційного суду не належить зняття грифу секретності з негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підставі вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Апеляційного суду Сумської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню із позивачів не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин