Справа № 9101/176115/2011
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 рокусправа № 2а/0470/1251/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2011р. у справі № 2а/0470/1251/11

за позовом Приватного підприємства "Гуранія"

до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська

про скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Гуранія" (далі по тексту - позивач, ПП "Гуранія") звернулося до адміністративного суду з позовом, з урахуванням уточнень, про визнання висновків Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, податковий орган), наведених в акті перевірки № 5479/23-226/24615545 від 08.09.2009р. необґрунтованими; скасування податкового повідомлення-рішення від 21.09.2009 р. за №/0/31831 у повному обсязі.

Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що за результатами документальної невиїзної перевірки ПП "Гуранія" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.12.2008р. по 31.12.2008р. складено акт, в якому зазначається про порушення позивачем пп.5.9 ст.5 Закону України від 22.05.1997р. № 283/97-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств", що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 58364,00 грн. Позивач вважає висновки податкового органу помилковими, а прийняте на підставі акту перевірки податкове повідомлення-рішення №/0/31831 від 21.09.2009 р. про донарахування 58364,00 грн. податку на прибуток підприємств та 29182,00 грн. штрафних санкцій - незаконним.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.09.2009 р. за № /0/31831. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. При цьому суд зазначив, що позивач діяв у відповідності до вимог п. 5.9. ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та не занижав суму податку на прибуток.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно, на підставі висновків акту перевірки про порушення позивачем пп.5.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем проведена документальна невиїзна перевірки ПП "Гуранія" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.12.2008р. по 31.12.2008р.

За результатами перевірки складено акт від 08.09.2009р. (а.с.29-50), в якому зазначається про порушення позивачем пп.5.9 ст.5 Закону України від 22.05.1997р. № 283/97-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств".

Висновки податкового органу пов'язані з наступними обставинами.

ПП „Гуранія" укладено усну угоду з ТОВ „Ялонз" та згідно рахунку - фактурі за № СФ-0000001 від 01.10.2008р. про постачання металопродукції (труб). Реалізована продукція була одержана за довіреністю №4 від 25.12.2008 р., що видана ТОВ „Ялонз" особисто ОСОБА_1. Розрахунки між суб'єктами господарювання за відвантажений товар не проводились.

На кінець періоду (грудень 2008 р.) дебіторська заборгованість за відвантажений товар за розрахунками з ТОВ „Ялонз" становить 269791,13 грн. На дату складання акту перевірки - 08.09.2009р. дебіторська заборгованість за відвантажений товар за розрахунками з ТОВ „Ялонз" становить 269 791,13 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що висновки податкового органу відносно позивача пов'язані з результатами перевірки ТОВ „Ялонз", зареєстрованого в ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська.

Так, ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська було проведено невиїзну перевірку ТОВ "Ялонз" та складено акт № 4465/231/35932734 від 12.08.2009р. Перевіркою встановлено, що ТОВ"Ялонз" знаходиться за адресою відповідно до установчих документів: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Бакинська, кв. 84.

05.02.2009р. ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська здійснено вихід на місце юридичної адреси вказаного підприємства та складено довідку №187/7/-26-30Г про невстановлення платника податків за місцезнаходженням.

Відповідачем також використано дані щодо опитування ОСОБА_1 ВПМ ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, згідно з якими дана особа на початку 2007 р. загубила свій паспорт. З приводу загубленого паспорту громадянка дала свідчення слідчому Жовтневої районної прокуратури м.Дніпропетровська, який пояснив ОСОБА_1, що на її паспорт було здійснено спроба отримати кредит. В березні 2007 року ОСОБА_1 отримала новий паспорт. Крім того ОСОБА_1 пояснила, що не має відношення до ТОВ "Ялонз" і не приймала участі в реєстрації фірми; де знаходяться установчі документи, печатка підприємства їй невідомо, жодних документів ТОВ "Ялонз" ОСОБА_1 не підписувала, розрахункові рахунки ніколи не відкривала, не мала наміру та бажання займатися підприємницькою діяльністю; положення установчих документів ТОВ "Ялонз" містять неправдиву інформацію (тобто таку, що не відповідає дійсності) щодо його директора та засновника.

21.09.2009р. відповідачем на підставі акту перевірки № 5479/23-226/24615545 від 08.09.2009р. прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.09.2009р. за №/0/31831, яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 58364,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 29182,00 грн.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

За визначенням, наданим в п.4.1 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994р. №334/94 валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Відповідно до п.п.5.3.3 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" сплату податку на прибуток підприємств, податку на нерухомість, а також податків, установлених пунктами 7.8, 10.2 і статтею 13 цього Закону; сплату податку на додану вартість, включеного до ціни товарів (робіт, послуг), що придбаваються платником податку для виробничого або невиробничого використання, сплату податків на доходи фізичних осіб, які відраховуються за рахунок сум виплат таких доходів згідно із законом України про оподаткування доходів фізичних осіб.

При цьому для платників податку на прибуток підприємств, які не зареєстровані як платники податку на додану вартість, до складу валових витрат виробництва (обігу) входять суми податків на додану вартість, сплачених у складі ціни придбання товарів (робіт, послуг), вартість яких належить до валових витрат такого платника податку.

У разі якщо платник податку на прибуток, зареєстрований як платник податку на додану вартість, одночасно здійснює операції з продажу товарів (робіт, послуг), що оподатковуються податком на додану вартість та звільнені від оподаткування, або не є об'єктом оподаткування таким податком, податок на додану вартість, сплачений у складі витрат на придбання товарів (робіт, послуг), які відносяться до складу валових витрат, та основних фондів і нематеріальних активів, що підлягають амортизації, включається відповідно до валових витрат або балансова вартість відповідної групи основних фондів збільшується на суму, що не включена до складу податкового кредиту такого платника податку згідно із Законом України "Про податок на додану вартість.

Згідно з п.5.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів (крім тих, що підлягають амортизації, та цінних паперів), сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів (далі - запасів) на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат згідно з цим Законом (за винятком тих, що отримані безкоштовно).

Вартість запасів оплачених, але не отриманих (не оприбуткованих) платником податку - покупцем, до приросту запасів не включається.

Вартість запасів оплачених, але не відвантажених (не знятих з обліку) платником податку - продавцем, до убутку запасів не включається.

У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду перевищує їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових доходів платника податку у такому звітному періоді.

У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду є меншою за їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових витрат платника податку у такому звітному періоді.

Для виробників сільськогосподарської продукції, визначених статтею 14 цього Закону, норми цього пункту застосовуються для податкового періоду, що дорівнює дванадцяти календарним місяцям, починаючи з 1 липня поточного звітного (бюджетного) року.

Якщо платник податку приймає рішення про уцінку (дооцінку) запасів згідно з правилами бухгалтерського обліку, то така уцінка (дооцінка) з метою податкового обліку не змінює балансову вартість запасів та валові доходи або валові витрати такого платника податку, пов'язані з придбанням таких запасів.

З метою податкового обліку платник податку за своїм вибором здійснює оцінку вибуття запасів за одним з таких методів бухгалтерського обліку, визначених у відповідному стандарті: ідентифікованої вартості відповідної одиниці запасів; середньозваженої вартості однорідних запасів; вартості перших за часом надходження запасів (ФІФО); нормативних затрат; ціни продажу запасів (виключно для запасів, що реалізуються через роздрібну торгівлю).

Для всіх одиниць податкового обліку запасів, що мають однакове призначення та однакові умови використання, застосовується тільки один із наведених методів.

У разі обрання платником податку методу оцінки вартості вибуття запасів зміна такого методу протягом податкового року для цілей податкового обліку не дозволяється.

Податковий облік приросту (убутку) балансової вартості запасів, які використовуються з метою виробництва електроенергії за переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України, здійснюється за наслідками звітного (податкового) року, а решта запасів підлягає коригуванню в загальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваному Акті відповідач зазначив про відсутність фактичного відвантаження товарів ТОВ „Ялонз" за домовленістю з позивачем.

Проте, як свідчать матеріали справи, Господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення у справі №29/382-09 від 12.01.2010 р. за позовною заявою позивача до ТОВ "Ялонз", з яким з ТОВ "Ялонз" стягнуто на користь позивача заборгованість за договором купівлі-продажу від 19 вересня 2008р. Згідно відповіді Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2011р. рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 29/382-09 від 12.01.2010 року набрало законної сили 25.01.2010р. та оскаржено не було.

Таким чином факт існування господарських відносин між позивачем та ТОВ Ялонз" встановлено судом. Між позивачем та ТОВ «Ялонз» існували договірні відносини, та, оскільки, строк розрахунків за договором на момент перевірки не настав, відповідач передчасно зазначив в Акті про відсутність фактичного відвантаження товарів покупцем ТОВ „Ялонз".

За встановлених обставин висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, а рішення - законним. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду. Суд об'єктивно, повно і всебічно дослідив обставини, які мають значення для вирішення справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2011р. у справі № 2а/0470/1251/11 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2011р. у справі № 2а/0470/1251/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна