Справа № 815/5465/13-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5465/13-а

Категорія: 9.3 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.,

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

при секретарі судового засідання - Вишневській А.В.

за участю представника відповідача - Костюка М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Кодимського районного споживчого товариства на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27.08.2013 року по справі за позовом Кодимського районного споживчого товариства до Управління Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Кодимське районне споживче товариство звернулось до суду з позовом до Управління Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області про зобов'язання Управління Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області повернути позивачу з бюджету сплачений судовий збір в сумі 115 грн., згідно ухвали Кодимського районного суду Одеської області від 13.02.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 13 лютого 2013 року, справа № 503/274/13-ц, повернуто Кодимському районному споживчому товариству з Державного бюджету сплачений судовий збір в сумі 115 грн., відповідно до платіжного доручення № 14 від 12 лютого 2013 року. Однак, Управлінням Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області було відмовлено в поверненні коштів, повернуто всі матеріали заявнику, та надано відповідь, що в порушення вимог п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», в ухвалі Кодимського районного суду Одеської області не зазначено ідентифікаційний код Кодимського РСТ. Позивач вважав вищезазначене рішення відповідача про відмову в поверненні коштів протиправним, оскільки ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 13.02.2013 року повернуто кошти відповідно до платіжного доручення № 14 від 12 лютого 2013 року, в якому зазначено ідентифікаційний код Кодимського РСТ.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.08.2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Кодимське районне споживче товариство в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 01.07.1997 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області зареєстровано Кодимське районне споживче товариство за №0000016, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серії А00 № 277719.

13 лютого 2013 року ухвалою Кодимського районного суду Одеської області у відкритті провадження у справі № 503/274/13-ц за позовом Кодимського районного споживчого товариства до Балтської МДПІ Одеської області та КП «Кодимське РБТІ» про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно відмовлено відповідно до п.1ч.2 ст. 122 ЦПК України, сплачений судовий збір в сумі 115 грн. повернуто Кодимському районному споживчому товариству з Державного бюджету відповідно до платіжного доручення № 14 від 12 лютого 2013 року.

22.03.2013 року Кодимським районним споживчим товариством направлено лист за вих. № 18 з додатками на адресу Управління Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області, з метою отримання коштів.

26.03.2013 року за вих.№36-02-04/12/103 Управлінням Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області надано відповідь, в якій зазначено, що у виконавчому документі, який виданий Кодимським районним судом Одеської області від 13.02.2013 року у справі № 503/274/13-ц про стягнення коштів з бюджету на користь Кодимського районного споживчого товариства 115 грн., не зазначено ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності, що є порушенням вимог п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а також запропоновано відповідно до п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок) звернутися до Кодимського районного суду Одеської області для усунення недоліків та подання у подальшому виконавчого документу, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства.

03.04.2013 року, отримавши лист від 26.03.2013 року за вих.№36-02-04/12/103, Кодимське РайСТ звернулося з заявою до Кодимського районного суду з проханням внесення змін до відповідного рішення, яким скасувати перешкоди для повернення Кодимському РайСТ суми судового збору.

Листом від 11.04.2013 року № 503/274/13-ц суддею Кодимського районного суду надано відповідь, що зазначена ухвала суду у частині повернення сплаченого судового збору відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» має силу виконавчого документу, тому підлягає виконанню у встановленому законом порядку.

Вирішуючи справу по суті суд першої інстанції вірно надав оцінку наявним в матеріалах справи доказам, вірно застосував норми процесуального та матеріального права, виходячи з наступного.

Згідно п.2 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження", державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.1 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 03.08.2011 року №845, органи Казначейської служби керуються вищевказаним порядком, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Вимоги до виконавчих документів встановлено ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.18 вказаного Закону у виконавчому документі зазначаються, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Отже, виходячи із наведеної норми, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності є обов'язковим реквізитом виконавчого документа.

Як вбачається з копії ухвали Кодимського районного суду Одеської області від 13 лютого 2013 року у справі № 503/274/13-ц, в ній не вказаний ідентифікаційний код Кодимського районного споживчого товариства, тобто виконавчий документ не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження".

Оскільки відповідно до пп. 1 п.9 Порядку, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачу у разі, коли, зокрема, виконавчий документ видано або оформлено з порушенням установлених вимог, Управління Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області не порушило норми чинного законодавства та діяло у відповідності до закону, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог апелянта.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Проте апелянт посилається на те, що суд при винесенні оскаржуваного рішення, посилаючись на ст. 2, 9 КАС України, враховуючи принцип верховенства права, не звернув увагу на те, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов'язковому та безумовному виконанню.

З даною позицією погодитись не можна, оскільки крім принципу верховенства права суд має керуватись нормами діючого спеціального законодавства, в даному випадку Законом України "Про виконавче провадження", який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кодимського районного споживчого товариства залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27.08.2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.05.2015 року

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин