Справа № 803/943/15-а
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Справа № 803/943/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Приходай Я.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Іщенко Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області (далі - Другий відділ ДВС Луцького МУЮ Волинської області) про визнання протиправними та скасування постанов про відновлення виконавчого провадження від 30.01.2015р. №20662166 та №20662242.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказаними постановами відновлені виконавчі провадження щодо виконання постанов Управління Пенсійного фонду України у Рівненському районі (далі - УПФУ в Рівненському районі) від 21.01.2010р. №3 та від 30.04.2010р. №35.

Державним виконавцем відновлено втрачені виконавчі провадження на підставі завірених копій постанов УПФУ в Рівненському районі від 21.01.2010р. №3 та від 30.04.2010р. №35, а не на підставі дублікатів виконавчих документів, як це передбачено Інструкцією з організації примусового виконання рішень. Тому позивач просить визнати протиправними та скасувати постанови про відновлення виконавчого провадження від 30.01.2015р. №20662166 та №20662242.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову представник відповідача адміністративний позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні посилаючись на правомірність рішень відповідача. Зазначила, що УПФУ в Рівненському районі до заяви про відновлення втраченого провадження були надані копії виконавчих документів, а тому відповідачем правомірно відповідно до пунктів 14.1, 14.2, 14.3, 14.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень правомірно відновлено втрачені виконавчі провадження №20662166 та №20662242.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановами державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Волинської області Іщенко Галиною Сильвестрівною від 30.01.2015р. №20662166 та №20662242 відновлені виконавчі провадження щодо виконання постанов УПФУ в Рівненському районі від 21.01.2010р. №3 та від 30.04.2010р. №35 про застосування до ОСОБА_3 адміністративних стягнень.

Виконавчі провадження були відновлені на підставі заяви УПФУ в Рівненському районі від 22.01.2015р. №512/06 про відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Перевіряючи правомірність рішень відповідача, суд виходив з того, що порядок відновлення втраченого провадження регулюється Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (далі - Інструкція).

Згідно із пунктами 14.1, 14.2 Інструкції за заявою сторони виконавчого провадження або з ініціативи державного виконавця відновленню підлягають: втрачене виконавче провадження або його матеріали; знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов'язана виконати рішення національного суду.

У заяві повинно бути зазначено, про відновлення якого саме виконавчого провадження просить сторона виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, сторони виконавчого провадження, їх місце проживання чи місцезнаходження (у разі наявності вказаної інформації у сторони виконавчого провадження), обставини втрати матеріалів виконавчого провадження, поновлення яких саме документів сторона вважає необхідним, для якої мети необхідне їх поновлення.

До заяви про відновлення втраченого виконавчого провадження чи його матеріалів можуть додаватися документи або їх копії, що збереглися у сторони виконавчого провадження, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку.

Пунктами 14.3, 14.4 Інструкції передбачено, що державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони можуть звернутися до суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, за видачею дубліката виконавчого документа. Державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього дубліката виконавчого документа виносить постанову про відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження і не пізніше наступного дня надсилає її стягувачеві та боржникові.

З аналізу та змісту вищевказаних норм вбачається, що підставою для відновлення втраченого виконавчого провадження можуть бути лише дублікати виконавчих документів.

Разом з тим, судом встановлено, що до заяви про відновлення виконавчого провадження УПФУ в Рівненському районі були надані копії постанов від 21.01.2010р. №3 та від 30.04.2010р. №35, а не їх дублікати.

Таким чином, державним виконавцем винесені постанови про відновлення виконавчих проваджень від 30.01.2015р. №20662166 та №20662242 на підставі копій виконавчих документів, чим порушено вимоги Розділу XIV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідача при прийняті оскаржуваних постанов на норми частини другої статті 51, статтю 79 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки дані норми регулюють порядок виконання рішення про вселення стягувача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанови про відновлення виконавчих проваджень від 30.01.2015р. №20662166 та №20662242 прийняті відповідачем в порушення вимог чинного законодавства, а відтак підлягають скасуванню як протиправні.

Частиною першою статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи наведене, з Державного бюджету України підлягає до стягнення на користь позивача 146 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого при поданні адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 69-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Іщенко Г.С. про відновлення виконавчого провадження від 30.01.2015р. №20662166 та №20662242

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 146 грн. 20 коп. (сто сорок шість гривень двадцять копійок) витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 22 травня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Дмитрук