Справа № 810/1481/15
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/1481/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 травня 2015 року 810/1481/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши позовну заяву Прокурора міста Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-П" про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Прокурор міста Ірпеня Київської області (надалі – прокурор) в інтересах держави в особі Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (наділ – позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-П" (надалі – відповідач) про стягнення податкової заборгованості.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.04.2015 вказану позовну заяву було залишено без руху з підстав невідповідності позовної заяви статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме у зв’язку з ненаданням позивачем суду документу, що підтверджує повноваження Прокурора міста Ірпеня Київської області як представника позивача в даній справі.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

7 травня 2015 року Прокурором міста Ірпеня Київської області на адресу суду були надані письмові пояснення відповідно до ухвали суду від 08.04.2015 року, в яких вказано, що уповноваження прокурора на представництво позивча слідує зі статті 31-1 Закону України "Про прокуратуру". Оскільки документів на уповноваження прокуратури на представництво від позивача представник прокуратури не подав, суд приходить до висновку, що недоліки зазначені в ухвалі про залишення без руху від 08.04.2015 не були усунуті.

Окрім того, суд звертає увагу заявника на наступне.

Із матеріалів позовної заяви слідує, що позивачем у даній справі є Ірпінська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, яка наділена правом самостійно звертатися до суду із вказаними позовами, відповідно до статті 20 Податкового кодексу України та статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представництво прокурора в адміністративному процесі обмежене чинним законодавством, що слідує із наступного.

Так, правовий статус прокурора в адміністративному судочинстві визначається Конституцією України, Законом України від 5 листопада 1991 року “Про прокуратуру”, Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 36-1 Закону України “Про прокуратуру”, представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Усі види представництва в адміністративному суді, які закріплені у статтях 56-57 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачають обов’язковий порядок правових відносин між представником і особою, яку він представляє.

Функція представництва прокуратурою інтересів громадян або держави у суді закріплена пунктом 2 статті 121 Конституції України, тобто прокурор має статус законного представника держави чи громадянина у випадках, передбачених чинним законодавством.

Підставою представництва прокурором у суді інтересів держави є наявність або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою (ч. 2 ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру).

Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у суді інтересів громадянина або держави (ч. 5 ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру), але він не може підміняти органи виконавчої влади при здійсненні ними управлінських повноважень.

Прокурор може скористатись своїм правом на звернення до суду із заявою про захист інтересів держави у випадках, коли органи виконавчої влади, передусім державного контролю, органи місцевого самоврядування, на які відповідними законодавчими актами покладено обов’язок захищати права та інтереси громадянина, держави чи суспільні інтереси, не вживають для цього передбачених законом заходів (що також має бути доведено в суді як підстава для звернення органів прокуратури з позовом).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Здійснення прокуратурою повноважень органу державної влади в обхід процедури уповноваження її на представництво від імені такого державного органу (позивача) - є підміною повноважень позивача на звернення до суду, а тому порушенням статті 19 Конституції України.

Із наведеного слідує, що при зверненні прокурора до відповідного суду, прокурор повинен у позовній заяві обґрунтувати причини неможливості пред’явлення позову самою особою або органом, в інтересах яких позов, із наданням підтверджуючих документів, а також обґрунтуванням обставин, які вказують на існування реальної загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб та необхідності їх захисту.

Податковим кодексом України, зокрема ст.20, передбачено ряд повноважень позивача на зверенння до суду з позовами про стягнення податкового боргу.

В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення прокурора щодо того, чи реалізував відповідач свої повноваження щодо звернення до суду самостійно. Також в позовній заяві прокурор взагалі не обґрунтовує підстав свого представництва в даній справі з огляду на статтю 19 Конституції України, як і не обґрунтовує неможливість позивача заявити даний позов самостійно.

З наведеного суд приходить до висновку, що заявлені повноваження прокурора в даній справі як представника позивача (суб’єкта владних повноважень) є необґрунтовані обставинами, які є обов’язковою умовою для суду при вирішенні питання допуску прокурора до участі в справі. У суду відсутні докази правомірності представництва прокуратурою інтересів позивача, і зокрема – правомірності подачі даного позову.

Звернення прокурора з даним позовом без належного підтвердження свого права на представництво інтересів позивача, що є суб’єктом владних повноважень та може і має реалізувати свої повноваження самостійно, є прямим порушенням вимог статті 19 Конституції України, оскільки в такому випадку прокуратура реалізує не власні повноваження, а повноваження позивача.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що участь прокурора як представника суб’єкта владних повноважень у адміністративній справі без належного обґрунтування необхідності такого представництва та неможливість захисту державних інтересів у загальному порядку звернення до суду самого суб’єкта владних повноважень, а також за відсутності умов відповідного представництва інтересів для відповідача у даній справі, - також порушує принцип змагальності судового процесу та право сторін на рівноправність, які слідують за статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також суд звертає увагу на те, що аналогічної позиції щодо процесуального статусу органів прокуратури дотримується Верховний Суд України, що слідує, зокрема, зі змісту ухвали Верховного Суду України від 4.09.2014 у справі №21-324а14, якою заяву, подану органами прокуратури, було повернуто у зв?язку з непідтвердженістю повноважень представника.

Відповідно до ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається у разі неуснення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху

Повернення позовної заяви, згідно з частиною 6 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, не позбавляє права позивача для повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 106, 107, 108, 158, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Прокурора міста Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-П" про стягнення податкового боргу, - повернути заявнику.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати заявнику.

3. Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Терлецька О.О.