Справа № 808/1479/15
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

15 квітня 2015 року об 11 год. 09 хв. Справа № 808/1479/15 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за заявою Шевченківського районного центру зайнятості м. Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства «Іскож-2000»

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Шевченківського районного центру зайнятості м. Запоріжжя (далі - позивач або Шевченківський РЦЗ м. Запоріжжя) до Приватного акціонерного товариства «Іскож-2000» (далі - відповідач або ПрАТ «Іскож-2000»), в якому позивач просив суд стягнути з останнього кошти в сумі 707,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.04.2013 Шевченківським РЦЗ м. Запоріжжя отримано Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» Запорізького міського центру зайнятості від 09.04.2013 №168 яким встановлено наступне. Довідка про середню заробітну плату від 05.12.2012 №1406 складена ПрАТ «Іскож-2000», на підставі якої здійснювався розрахунок матеріального забезпечення безробітної ОСОБА_2, складена невірно, а відтак, невірно визначений розмір середньоденної заробітної плати. В ході перевірки ПрАТ «Іскож-2000» надало нову довідку від 08.04.2013 №409, яка відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» від 26.09.2001 №1266 (зі змінами та доповненнями) та даним бухгалтерського обліку роботодавця. Після отримання Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, довідки від 08.04.2013 №409 Шевченківським РЦЗ м. Запоріжжя проведено відповідний перерахунок допомоги по безробіттю, за результатами якого гр. ОСОБА_2 за період з 10.12.2012 по 09.04.2013 зайво виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 707,02 грн. Відповідачем на адресу ПрАТ «Іскож-2000» було направлено Претензію «Про відшкодування коштів» від 28.05.2013 №1272, однак на час розгляду справи сума боргу залишається не сплаченою.

Заперечуючи проти позову, з підстав викладених в письмових запереченнях, відповідач зазначив, що гр. ОСОБА_2 працювала на підприємстві з 19.02.2003, однак 17.09.2012 була звільнена з роботи за згодою сторін. На вимогу гр. ОСОБА_2 їй була надана довідка про середню заробітну плату (дохід) від 05.12.2012 №1406 для розрахунку з центром зайнятості для виплат на випадок безробіття. Спеціалістом Запорізького міського центру зайнятості проведено звірку достовірних даних, які є підставою для надання статусу безробітного та виплати гр. ОСОБА_2 матеріального забезпечення за результатами якої складено Акт від 09.04.2013 №1. Останнім встановлено, що довідка про середню заробітну плату від 05.12.2012 №1406, видана ПрАТ «Іскож-2000», потребує доопрацювання, оскільки оплату відпустки за червень 2012 року включено до довідки у травень 2012 року, а оплату відпустки за вересень 2012 року включено до довідки у серпень 2012 року. Крім того, ПрАТ «Іскож-2000» вважає, що довідка від 05.12.2012 №1406 складена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» від 26.09.2001 №1266. Отже, відповідач вважає, що вимоги позивача про повернення роботодавцем зайво виплаченої допомоги по безробіттю, відповідно до п. 6 ч. 2 Порядку розслідування страхових випадків обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, є безпідставними, оскільки вини ПрАТ «Іскож-2000» у наданні недостовірних відомостей у довідці про доходи особи немає. Таким чином, при призначенні допомоги по безробіттю Шевченківський РЦЗ м. Запоріжжя зобов'язаний був, як при зверненні особи, так і під час здійснення її виплати, перевірити дані, вказані в заяві безробітного та довідці про середню заробітну плату з відомостями персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

14 квітня 2015 року представником відповідача через службу діловодства суду подано клопотання, в кому він просить суд залишити адміністративний позов без розгляду, у зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти заявленого клопотання представника відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України в судовому засіданні 15 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №1, за результатами звірки, був складений 09 квітня 2013 року (а.с.26). Актом встановлено, що довідка про середню заробітну плату від 05.12.2012 №1406, видана ПрАТ «Іскож-2000», потребує доопрацювання. 28.05.2013 Шевченківським РЦЗ м. Запоріжжя на адресу відповідача направлено Претензію «Про відшкодування коштів» №1272 (а.с.27). 11.06.2013 відповідачем на адресу позивача направлено відгук на претензію за вих. №956 (а.с.30). Таким чином, право звернення у позивача з відповідним позовом до суду виникло що у червні 2013 року, однак, до суду він звернувся лише 18 березня 2015 року.

Отже, суд приходить до висновку, що строк звернення позивачем до суду у даному випадку складає за загальним правилом шість місяців та в межах даного позову починає перебіг з дня отримання Шевченківським РЦЗ м. Запоріжжя відгуку на претензію за вих. №956 від 11.06.2013.

Таким чином, позивач звернувся до суду поза межами строку встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, про що свідчить відтиск штемпеля вхідної кореспонденції Запорізького окружного адміністративного суду «18 березня 2015 року».

Суд звертає увагу позивача на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наявних у матеріалах позовної заяви, із того чи мав заявник за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду.

За правилами частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи те, що позивачем в позові не наведено обставин, які є об'єктивно непереборними для своєчасного звернення до суду, а підстав для визнання причин пропуску встановленого ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до суду поважними судом не встановлено, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 160, 165, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Шевченківського районного центру зайнятості м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства «Іскож-2000» про стягнення коштів - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.В. Горобцова