Справа № 809/1986/13-а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Справа № 876/12001/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Івано-Франківськоблагроліс» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року у справі за позовом Івано-Франківського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Івано-Франківськоблагроліс» до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання нечинними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2013 року позивач - Івано-Франківське обласне комунальне агролісогосподарське підприємство «Івано-Франківськоблагроліс» звернулося до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-франківської області, в якому просить скасувати рішення відповідача від 14.06.2013 року №№ 1425, 1426, 1427 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції, мотивована тим, що позивач несвоєчасно, тобто до 20 числа місяця наступного за звітним, сплачував єдиний внесок, внаслідок чого відповідачем 14.06.2013 року було прийнято оскаржувані рішення №№ 1425, 1426, 1427 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені. Факти несвоєчасної сплати єдиного внеску підтверджується і карткою особового рахунку позивача за період з 01.12.2012 року по 30.06.2013 року.

Крім того, суд першої інстанції вказує на те, що оскільки позивач мав недоїмку зі сплати єдиного внеску, борг по штрафних санкціях та пені, які виникли раніше, то всі сплачені ним у січні-березні та частково у квітні 2013 року суми єдиного внеску за ці періоди зараховувалися в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її необґрунтованою, Івано-Франківське обласне комунальне агролісогосподарське підприємство «Івано-Франківськоблагроліс» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що страхові внески до Пенсійного фонду України сплачуються одночасно зі сплатою заробітної плати, і не можуть бути сплачені раніше за останню. У відповідності з поданими звітами до Пенсійного фонду заборгованість по заробітній платі підприємством сплачено одночасно з оплатою заборгованості до Пенсійного фонду на цю ж дату, тому враховуючи те, що зобов'язання по заробітній платі виконуються в першу чергу, а вже потім всі інші зобов'язання, що і було зроблено підприємством.

Таким чином, апелянт вважає нарахування фінансових санкцій та пені безпідставними і з порушенням норм чинного законодавства.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Івано-Франківське обласне комунальне агролісогосподарське підприємство «Івано-Франківськоблагроліс» є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України передбачено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч.1 ст.2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом п.1 ч.2 ст.6 зазначеного Закону встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Як слідує з матеріалів справи, 14 червня 2013 року начальником управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області на підставі п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» прийнято рішення №№ 1425, 1426, 1427 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Згідно рішення управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області №1427 від 14.06.2013 року позивач допустив заборгованість по сплаті єдиного внеску станом на 20.12.2012 року (за листопад 2012 року) в розмірі 3 733,41 грн., у зв'язку з чим до підприємства застосовано штраф в розмірі 356,36 грн. та нараховано пеню в розмірі 523,85 грн. за період з 20.12.2012 року по 16.05.2013 року.

Відповідно до рішення управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області №1426 від 14.06.2013 року позивач допустив заборгованість по сплаті єдиного внеску станом на 21.01.2013 року, 20.02.2013 року, 20.03.2013 року, 20.04.2012 року (за грудень, січень, лютий, березень 2013 року) в розмірі 3733,41 грн., у зв'язку з чим до підприємства застосовано штраф в розмірі 2831,29 грн. та нараховано пеню в розмірі 1834,18 грн. за період з 21.01.2013 року по 20.05.2013 року.

Також згідно рішення управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області №1425 від 14.06.2013 року позивач допустив заборгованість по сплаті єдиного внеску станом на 20.05.2013 року (за квітень 2013 року) в розмірі 3733,41 грн., у зв'язку з чим до підприємства застосовано штраф в розмірі 741,88 грн. та нараховано пеню в розмірі 101,48грн. за період з 20.05.2013 року по 04.06.2013 року.

Факти несвоєчасної сплати єдиного внеску підтверджується і карткою особового рахунку позивача за період з 01.12.2012 року по 30.06.2013 року.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому, відповідно до частини 2 пункту 7.2.2 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України 27 вересня 2010 року за № 21-5, розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

Крім того, згідно з пунктом 7.5 зазначеної Інструкції на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

У відповідності до пункту 7.7 Інструкції, рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 7.2, 7.3, 7.5 та 7.6 розділу VII цієї Інструкції, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті або його заступник.

Покликання апелянта на те, що затримка сплати страхових внесків відбувалась не за його вини, судом апеляційної інстанції до уваги не береться, оскільки частиною 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ч.6 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Враховуючи, що позивач мав недоїмку зі сплати єдиного внеску, борг по штрафних санкціях та пені, які виникли раніше (вказане підтверджується карткою особового рахунку Івано-Франківського ОКАП «Івано-Франківськоблагроліс»), то всі сплачені ним у січні-березні та частково у квітні 2013 року суми єдиного внеску за ці періоди відповідачем правомірно зараховувалися в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та обставин справи, апеляційний суд вважає, що, управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області при винесенні рішення від 14.06.2013 року №№ 1425, 1426, 1427 від 12.12.2011 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, в зв'язку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог Івано-Франківського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Івано-Франківськоблагроліс» до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про скасування вказаних рішень.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Івано-Франківськоблагроліс» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року у справі №809/1986/13-а за позовом Івано-Франківського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Івано-Франківськоблагроліс» до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання нечинними та скасування рішень - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник