Справа № 826/20754/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 травня 2015 року № 826/20754/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області
до відповідачаДержавного підприємства "Укрветсанзавод"
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства "Укрветсанзавод" про стягнення заборгованості у розмірі 118 717,77 грн. з рахунків платника податків у банках та за рахунок готівки.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що податковий борг відповідача у розмірі 118 717,77 грн. виник у зв'язку з допущенням Державного підприємства "Укрветсанзавод" порушень податкового законодавства та з несплатою податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, земельного податку з юридичних осіб, надходжень від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та зі сплати штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО у передбачені законодавством строки.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні 17 березня 2015 року суд ухвалив замінити позивача Тернопільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Тернопільській області правонаступником Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області.

Відповідач в судове засідання не прибув, свого відношення з приводу заявлених позовних вимог не висловив, хоча попереджався про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином.

Керуючись ч. 6 ст. 128 КАС України суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Розглянувши наявні в матеріалах докази, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Державне підприємство « Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна «Ветсанзавод» () зареєстроване органами державної реєстрації, як юридична особа та знаходиться на обліку в Тернопільській об'єднаній державній податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків.

Відповідно до Постанови Kабінету МіністрівУкраїни від 29.10.2012 року №1147 «Деякі питання вдосконалення роботи підприємств, діяльність яких пов'язана з переробкою відходів тваринного походження, неякісних харчових продуктів та продовольчої сировини», Наказу Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України від 17.12.2012 року №447 «Про реорганізацію державних підприємств», норм статуту ДП «Укрветсанзавод» та пункту 3 статті 59 Господарського кодексу України, в разі приєднання одного або кількох суб'єктів господарювання до іншого суб'єкта господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаних суб'єктів господарювання, Державне підприємство «Укрветсанзавод» () є правонаступником Державного підприємства «Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна «Ветсанзавод» ().

Отже, Державне підприємство "Укрветсанзавод" є юридичною особою та платником податків і перебуває на обліку в Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, а тому на нього поширюється дія законів та інших нормативно-правових актів, які регулюють здійснення підприємницької діяльності та сплату податків в Україні.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем обліковується податкова заборгованість у загальному розмірі 118 717,77 грн., яка виникла в результаті допущень порушень податкового законодавства, а саме у зв'язку з несплатою у встановлений законом строк узгоджених податкових зобов'язань з по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 113477,39 грн., зі сплати штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО у розмірі 3600,00 грн., по податку на додану вартість у розмірі 65868,41 грн., з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 921,51 грн. та надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розмірі 5,87 грн.

Дана заборгованість підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Згідно п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання в установлені строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Згідно даної норми відповідачу на юридичну адресу було надіслано податкову вимогу № 5460-25 від 23.05.2014 року. Проте, такі заходи, вчинені податковим органом спрямовані на погашення податкового боргу, не принесли позитивних результатів по погашенню заборгованості.

Податкова вимога в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалась.

Главою 9 Податкового кодексу України регламентовано порядок погашення податкового боргу платників податків.

Згідно п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 20.1.34. Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з рахунків у банках Державного підприємства «Укрветсанзавод» (), що обслуговують такого платника, на користь держави кошти у розмірі податкового боргу в сумі 118 717,77 грн. (сто вісімнадцять тисяч сімсот сімнадцять гривень 77 коп.), а саме: по податку на доходи фізичних осіб - 1 13477,39 грн., зі сплати штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО - 3600,00 грн., по податку на додану вартість - 713,00 грн., земельний податок з юридичних осіб - 921,51 грн., надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря - 5,87 грн., підлягають задоволенню.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо наявності підстав для стягнення з платника податків заборгованості у спосіб, визначений позивачем на підставі п. 95.4 ст.95 Податкового Кодексу України - стягнення коштів за рахунок готівки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 95.4 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. за №1244 "Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України" відповідно до пунктів 95.4, 95.15, 95.16 і 95.18 статті 95 Податкового кодексу України затверджено Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу (далі по тексту - Порядок) який визначає механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.

Згідно пункту 2 Порядку вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками органу державної податкової служби (далі - працівники) з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.4 статті 95 Податкового кодексу України.

Під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу (п.3 Порядку).

У рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів (п.4 Порядку).

Вилучена готівка в національній валюті вноситься працівником до банку для перерахування до відповідного бюджету в день її стягнення, а в разі неможливості такого внесення - на наступний робочий день (п.95.5 ст.95 ПК, п.6 Порядку).

Зазначені положення законодавства, вимагають доведення контролюючим органом факту наявності у платника податків готівки, що належить саме Державному підприємству "Укрветсанзавод", та за рахунок якої можливо буде виконати рішення суду, або докази на підтвердження здійснення платником податків у своїй діяльності розрахунків у готівковій формі, що, в свою чергу, може свідчити про гіпотетичну можливість виявлення у боржника готівки з метою її подальшого стягнення в рахунок погашення податкового боргу.

Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження відсутності/недостатності коштів на рахунках для погашення податкового боргу. Стягнення податкового боргу відповідно до ст. 95 Податкового кодексу України здійснюється у встановленій послідовності і спочатку за рахунок коштів, а в разі їх не достатності - за рахунок майна, в тому числі і готівки.

Наведене свідчить про існування обставин, що унеможливлюють вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу відповідно до вимог Порядку стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, і відповідно позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області задовольнити частково.

Стягнути з рахунків у банках Державного підприємства «Укрветсанзавод» (), що обслуговують такого платника, на користь держави кошти у розмірі податкового боргу в сумі 118 717,77 грн. (сто вісімнадцять тисяч сімсот сімнадцять гривень 77 коп.), а саме: по податку на доходи фізичних осіб - 1 13477,39 грн., зі сплати штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО - 3600,00 грн., по податку на додану вартість - 713,00 грн., земельний податок з юридичних осіб - 921,51 грн., надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря - 5,87 грн.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.С. Мазур