Справа № 2а-255/10
Суддя: Бруховський Є. Б.
Дата ухвалення: 2010-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 2а-255/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2010 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Бруховський Є.Б.

розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до іравління праці і соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації про гягнення коштів, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали іаслідок Чорнобильської катастрофи», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути на її користь з управління праці та соціального захисту населення ародицької районної державної адміністрації не виплачені за період з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року шти, що передбачені ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи(надалі Закон) на себе та трьох неповнолітніх дітей в сумі 2990,6 грн. -і та ст.39 Закону за період з 01.07.1998 року по 30.05.2006 року в сумі 44464,04 грн., мотивуючи тим, що ша отримувала зазначені кошти у відповідача не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, як 4 визначено в Законі, а згідно постанови КМ України № 836 від 26.07.96, що призвело до порушення її прав. Ізмір не виплачених коштів за ст.ст.37, 39 Закону становить вказану вище суму.

Сторони просять справу розглядати без їх участі, представник відповідача проти задоволення позову іперечує.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Позивач з 01.07.1998 року по 30.05.2006 року працювала в смт.Народичі Народицького району . іитомирської області. Згідно копії паспорту позивач проживає з неповнолітньою дитиною в с. Вяязівка ародицького району. Смт.Народичі Переліком населених пунктів Житомирської і Київської областей, днесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ фаїни № 106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.93, віднесено до зони безумовного )ов»язкового відселення, а с. В»язівка Народицького району віднесено до зони гарантованого )бровільного відселення.

Вказані обставини також підтверджуються наданими копіями трудової книжки, посвідчення потерпілих іШС, свідоцтва про народження , довідками.

Відповідно до ст.ст.37, 39 Закону позивач має право на відповідні, доплату та допомогу, які отримував ідно постанови КМ України № 836 від 26.07.96 в конкретних розмірах, а зокрема, за ст.37 в сумі 2,1 грн., за .39 - 13,2 грн.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого імоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що іредбачені Конституцією України.

Законом передбачені наступні виплати:

ст.37 Закону - громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується омісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого іробництва та особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 % д мінімальної заробітної плати;

ст.39 Закону - громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться іплата у зоні безумовного обов»язкового відселення - 3 мінімальні заробітні плати.

Постановою КМ України № 836 від 26.07.96 усупереч Закону встановлено конкретні розміри допомоги і доплати і, зокрема:

для щомісячної грошової допомоги громадянам, які проживають на територіях радіоактивного бруднення, у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого дсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення - 210 тис.крб. (2,1 грн. за гр.реф.);

для доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні безумовного бов»язкового) відселення - 1320 тис. крб. (13,2 грн. за гр. реф.).

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, цповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають ііст і спрямованість діяльності держави.

Законом визначено вказані виплати в кратному розмірі від мінімальної заробітної плати в Україні, а ібінету Міністрів надано право проводити лише розяснення порядку його застосування(статті 62 та 67) та цвищувати розміри доплат, пенсій і компенсацій, передбачених Законом, відповідно до зміни індексу ртості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій мі, яка не відповідає Закону.

Частиною 2 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта жституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Ве

рховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу оридичну силу.

За таких обставин, коли підзаконний нормативний акт суперечить Закону, обмежуючи права громадян, визначені останнім, застосування зазначеної постанови не можливе.

Позивачем ставиться питання про стягнення коштів, передбачених ст.37 Закону, за період з 01.05.2008 оку по 31.12.2008 року та ст.39 Закону за період з 01.07.1998 року по 30.05.2006 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" дія ст.37 Закону України Про статус і оціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в частині, що стосується и плат в залежності від розміру мінімальної заробітної плати, була зупинена, однак, 09.07.07 Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп (справа про соціальні гарантії громадян) п.30 ст.71 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік" визнано таким, що не відповідає Конституції України.

На підставі викладеного, в задоволенні вимог позивача в частині стягнення коштів, передбачених ст.39 За

кону за періоду з 01.01.2006 року по 30.05.2006 року слід відмовити згідно закону.

Розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив: з 1.07.1998 р.-55 грн., з 1.01.1999 р. - 74 грн., з 1.04.2000 р. - 90 грн., з 1.07.2000 р. - 118 грн., з 1.01.2002 р. - 140 грн., з 1.07.2002 р. - 165 грн., з 1.01.2003 р. - 185 грн., з 1.12.2003 р. - 205 грн., з 1.09.2004 р. - 237 грн., з 1.01.2005 р. - 262 грн.,' з 1.04.2005 р. - 290 грн., з 1.07.2005 р.- 310 грн., з 1.09.2005 р. - 332 грн., з 1.07.2007 р. - 440 грн., з 1.10.2007 р. - 460 грн., з 1.04.2008 р. - 525 грн., з 1.10.2008 р. - 545 грн., з 1.12.2008 р. - 605 грн.,

В зв'язку з викладеним, розмір невиплачених коштів позивачу становить: за ст.37 Закону:

- за 2008 рік : (525x0,4x5+545x0,4x2+605x0,4) х2-33,6=3422,4 грн. а всього за ст.37 Закону 3422,4 грн.

У відповідності до ч.2 ст.11 КАС України, для повного захисту прав та інтересів позивача суд виходить межі позовних вимог та вважає, що з відповідача слід стягнути кошти, передбачені ст.37 Закону - в сумі 22,4грн.

за ст.39 Закону:

- за 1998 рік: 55x3x6-76,9=913,1 грн.;

-за 1999 рік: 74x3x9-111,6=1886,4грн.;

- за 2000 рік: 74x3x3+90x3x2+118x3x5-121,53= 2854,47 грн.;

-за2001 рік: 118x3x11-123,06=3770,94 грн.;

- за 2002 рік: 140x3x6+165x3x5-131,73 = 4863,27 грн.;

-за2003 рік: 185x3x11+205x3-123,82 = 6596,18 грн.;

- за 2004 рік: 205x3x8+237x3x4-114,41 = 7649,59 грн.;

- за 2005 рік: 262x3x3+290x3x3+310x3x2+332x3x4-94,95-10812 = 10717,05 грн.; а всього за ст.39 Закону 39251грн.

В задоволенні вимог позивача в частині стягнення доплати за решту періоду слід відмовити за безпідставністю.

Статтею 62 Закону визначено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у рядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Відповідно до Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, затвердженого постановою КМ України від 20.

06.00 № 987, та п. 2 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 936 від 20.09.05, розпорядниками коштів є управління праці та соціального исту населення, а тому заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов переконання, що при нарахуванні коштів, передбачених ст. ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ві

дповідач діяв всупереч вимогам Закону, а тому, у відповідності до ч.2 ст. 11 КАС України, суд виходить за межі позовних вимог та визнає дії відповідача протиправними.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист грромадяи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст.ст. 8-11, 18, 71, 160, 161, 162 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 коштів, передбачених ст.ст.37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у фіксованому розмірі, протиправними.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 за період з 01.07.1998 року по 31.12.2005 року доплату до заробітної плати, передбачену ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які встраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в сумі 39251грн. та за період з 01.05.2008 року по 0

1.12.2008 року допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, передбачену ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок орнобильської катастрофи, в сумі 3422,4 грн.

В задоволенні вимог позивача в частині стягнення доплати за решту періоду відмовити за безпідставністю.

На постанову суду до апеляційного суду Житомирської області через Народицький районний суд вже бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня отримання копії постанови особами, що беруть участь у справі, а апеляційна скарга у такому ж порядку протягом 10 днів з дня отримання цієї постанови або 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження з направленням копії скарги до апеляційного суду Житомирської області.

Суддя: