Справа № 21-1113а15
Суддя: Терлецький О.О.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Терлецького О.О.,

суддів: Волкова О.Ф.,

Панталієнка П.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України судових рішень в адміністративній справі за його позовом до управління Державтоінспекції ГУМВС України в Одеській області, третя особа - Департамент Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, про скасування висновку та зобов'язання відновити реєстрацію та облік транспортного засобу,

в с т а н о в и л а:

Одеський окружний адміністративний суд постановою від 21 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2013 року, позов задовольнив частково.

Вищий адміністративний суд України постановою від 20 січня 2015 року рішення судів попередніх інстанцій скасував, у задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись із постановою касаційного суду, ОСОБА_3 4 травня 2015 року звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Разом із заявою та доданими до неї документами позивач подав клопотання про поновлення строку для подання заяви передбаченого статтею 238 КАС, яке підлягає задоволенню у зв'язку з його обґрунтованістю.

Подана заява відповідає вимогам, встановленим статтею 239-1 КАС.

На обґрунтування заяви додав копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 22 лютого та 10 липня 2012 року (№№ К-3453/10, К-12038/10 відповідно), які, на його думку, підтверджують неоднакове застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2015 року позивач посилається на неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції пункту 40 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388.

Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні наведених норм права та у постановах від 22 жовтня та 17 грудня 2012 року дійшов такого правового висновку.

Усі транспортні засоби (далі - ТЗ) що ввозяться на територію України, підлягають митному оформленню в порядку, встановленому чинним законодавством.

Здійснюючи державну реєстрацію ТЗ, увезених із-за кордону, органи ДАІ МВС наділені повноваженнями щодо перевірки сплати мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів.

При цьому наявність документів про внесення зазначених платежів є обов'язковою умовою реєстрації таких ТЗ в органах ДАІ.

У разі відсутності відомостей про сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів, або встановлення факту, що документи, які підтверджують їх сплату, є фіктивними чи підробленими, органи ДАІ відмовляють у реєстрації ТЗ, а якщо такий факт встановлено в період експлуатації автомобіля після його реєстрації, відповідно до пункту 8 Правил скасовують реєстрацію незалежно від того, хто є власником автомобіля - особа, що придбала за кордоном та ввезла в Україну цей транспортний засіб, чи інша особа, яка набула право власності на нього в подальшому.

Якщо ТЗ знімається з обліку і при цьому виявляється, що він був зареєстрований в підрозділі ДАІ за фіктивними чи підробленими документами, зокрема документами про сплату мита, працівники підрозділу ДАІ відповідно до пункту 41 Правил знімають незаконно зареєстрований ТЗ з обліку з внесенням відмітки про це до свідоцтва про реєстрацію та вилученням номерних знаків і передають усі матеріали до відповідних органів внутрішніх справ для подальшого проведення розслідування, а ксерокопії підроблених митних документів з відповідним поясненням надсилаються до митного органу, у зоні діяльності якого постійно або тимчасово проживає особа, за якою було зареєстровано ТЗ.

Таким чином, дії органів ДАІ щодо відмови в реєстрації ТЗ, увезених із-за кордону для постійного користування, чи скасуванні такої реєстрації у разі встановлення факту несплати митних платежів чи підробки документів про їх сплату, незалежно від того, на кому лежить обов'язок сплатити зазначені платежі, є правомірними.

Цьому правовому висновку рішення у справі, що розглядається, відповідає.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах України,

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку для подання заяви про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2015 року задовольнити.

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_3 до управління Державтоінспекції ГУМВС України в Одеській області, третя особа - Департамент Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, про скасування висновку та зобов'язання відновити реєстрацію та облік транспортного засобу до провадження Верховного Суду України для перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Терлецький
Судді: О.Ф. Волков
П.В. Панталієнко