Справа № 1510/7300/12
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 1510/7300/12

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Жигулін С.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Запорожана Д.В., Кравця О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському району Одеської області на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 грудня 2012 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському району Одеської області, третя особа публічне акціонерне товариство «Одесагаз» про визнання неправомірним та скасування рішення про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, про зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2,-

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському району Одеської області, третя особа публічне акціонерне товариство «Одесагаз», в якому просив суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення від 14 серпня 2012 року про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2;

- зобов'язати відповідача призначити з 15 травня 2012 року пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Постановою від 21 грудня 2012 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області задовольнив адміністративний позов в повному обсязі:

- визнав незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії;

- зобов'язав управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах через роботу із шкідливими та тяжкими умовами праці за списком № 2 з 15 травня 2012 року.

Не погоджуючись з постановою суду управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, а саме приписів Постанови КМУ № 442 від 01 серпня 1992 року, якою затверджений Порядок проведення атестації робочих місць. Апелянт посилається на те, що атестація на підприємстві, на якому працював позивач, проводилась вперше у 2002 році та в друге у 2009 році, у зв'язку з чим період з 27.03.1998 р. по 07.10.2000 р. та з 11.05.2007 р. по 12.03.2009 р. не зарахований у пільговий стаж, у зв'язку з відсутністю атестації робочого місця на підприємстві ВАТ «Одесагаз». Також апелянт посилається на те, що стаж роботи позивача в період з 1974 р. по 1995 рік не зарахований до пільгового стажу, у зв'язку з відсутністю пільгових довідок з підприємств де працював позивач.

ОСОБА_1 надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

ПАТ «Одесагаз» письмових заперечень на апеляційну скаргу не надало.

Ухвалюючи постанову про задоволення позовних вимог суд першої інстанції встановив, що робота позивача на посаді газоелектрозварювальника із загальним стажем 33 року підтверджена трудовою книжкою та сторонами не оскаржується.

Останнім місцем роботи позивача є посада газоелектрозварювальника Ізмаїльського управління газового господарства з 27 березня 1998 року, із стажем роботи 14 років, що також сторонами не оскаржується.

15 травня 2012 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Також суд першої інстанції встановив, що відмова у призначенні пенсії за рішенням від 14 серпня 2012 року стосується відсутності у позивача пільгового стажу - 12 років 6 місяців, та пов'язана із актом перевірки від 25 червня 2012 року про відсутність належної атестації робочого місця.

Дослідивши положення Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань «надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Від апелянта надійшло клопотання про судовий розгляд справи за відсутності представника.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_1, представника ПАТ «Одесагаз», розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що предметом спору є правомірність прийняття пенсійним органом рішення від 14 серпня 2012 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яке вмотивоване відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу - 12 років 6 місяців (а.с. 4).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15), 15 травня 2012 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 (а.с. 35).

До заяви, окрім іншого надані довідки про уточнення характеру роботи в Ізмаїльському управлінні експлуатації газового господарства ПАТ «Одесагаз», відповідно до яких позивач працював повний робочий день в Ізмаїльському управлінні експлуатації газового господарства ПАТ «Одесагаз» за період з 27 березня 1998 року по 03 квітня 2012 року, за професією електрогазозварювальника, що передбачена списком № 2, розділ ХХХІІІ, підрозділ код КП-7212.2 (а.с. 36,37).

При цьому в довідках зазначено про проведення атестації робочих місць, результати якої затверджені наказом ВАТ «Одесагаз» № 90 від 10.05.2002 року, № 042 від 13.03.2009 р.

Апеляційний суд встановив, що відповідно до наказу ВАТ «Одесагаз», яке в подальшому перейменоване в ПАТ «Одесагаз», № 11 від 20 січня 1997 року (а.с. 41) вирішено провести атестацію робочих місць в підрозділах ВАТ «Одесагаз». На підставі зазначеного наказу, Ізмаїльське управлінні експлуатації газового господарства прийняло наказ № 23 від 06 березня 1997 року «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» (а.с. 42), проте результати атестації робочих місць затверджені наказом ВАТ «Одесагаз» наказом № 90 від 10 травня 2002 року (а.с. 43).

Повторно результати атестації затверджені наказом ВАТ «Одесагаз» від 13 березня 2009 року № 042 (а.с. 44-45).

Оскільки Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01 серпня 1992 року, не передбачає використання затверджених результатів проведеної первинної атестації з часу призначення її проведення, апеляційний суд дійшов висновку про використання результатів первинної атестації саме з дати затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці, тобто з 10 травня 2002 року.

Щодо порушення строків проведення чергової атестації, встановлених у п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01 серпня 1992 року, не рідше одного разу на п'ять років, апеляційний суд зазначає, що наказом № 042 від 13 березня 2009 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць», окрім іншого затверджений перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, робітникам яким підтверджено право на пільги та компенсації у тому числі пільгове пенсійне забезпечення, передбачені законодавством за роботу у шкідливих та важких умовах праці, зокрема за списком № 2, електрогазозварник Ізмаїльського управління експлуатації газового господарства (а.с. 44). Таким чином стаж роботи позивача за період з 11.05.2007 р. по 12.03.2009 року має бути зарахований до пільгового стажу, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові цього суду від 16.09.2014 р. (ЄДРСР № 41019625) відповідно до якої, якщо чергова атестація робочих місць була проведена з порушенням строків, передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

За таких обставин, апеляційний суд встановив, що за результатами атестації робочих місць, позивач має пільговий стаж, який надає право на пільгову пенсію, за період роботи в Ізмаїльському управлінні експлуатації газового господарства з 10 травня 2002 року по 03 квітня 2012 року, що становить 9 років 10 місяців та 24 дні. При цьому стаж роботи в Ізмаїльському управлінні експлуатації газового господарства з 27 березня 1998 року по 09 травня 2002 року, що становить 4 роки та 13 днів, не є пільговим стажем, оскільки в цей період не була проведена атестація, що також відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постановах цього суду від 10 вересня 2013 року № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року № 21-519а14, від 14 квітня 2015 року № 21-383а14.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на час звернення позивача - 15.05.2012 р.), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

При цьому апеляційний суд зазначає, що сторонами по справі не оспорюється факт досягнення позивачем на час звернення до пенсійного органу, віку 55 років, та наявність у нього стажу роботи не менше 25 років, що також підтверджено і матеріалами справи.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до копії трудової книжки (а.с. 5-8) позивач з 1974 року по 1995 рік працював на посадах, які також надають право на отримання пільгової пенсії, проте, як при зверненні до пенсійного органу, так і при зверненні до суду з позовом, не надав довідок на підтвердження пільгового стажу з підприємств, на яких він працював, та подання яких передбачено п. 20 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, показників при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/1731.

Таким чином, апелянт правомірно відмовив у зарахуванні пільгового стажу, стаж роботи позивача за період з 1974 року по 1995 рік, та з 27 березня 1998 року по 09 травня 2002 року.

Посилання суду першої інстанції, як на підставу для задоволення позову, на те, що не виконання керівництвом підприємства, покладеного законодавцем обов'язку проведення атестації, не є підставою, яка позбавляє позивача права на отримання пільгової пенсії, апеляційний суд вважає помилковим, оскільки необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржене рішення від 14 серпня 2012 року є правомірним та скасуванню не підлягає.

При цьому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відмова у скасуванні рішення управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському району Одеської області від 14 серпня 2012 року не позбавляє позивача права на повторне звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2, за умови надання довідок на підтвердження пільгового стажу за період з 1974 року по 1995 рік з підприємств, на яких він працював, та подання яких передбачено п. 20 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, показників при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/1731.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, це є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському району Одеської області задовольнити.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 грудня 2012 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 26 травня 2015 року.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя Д.В.Запорожан

суддя О.О.Кравець