Справа № 344/1946/15-а,2-а/344/195/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Справа № 876/3622/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

10.02.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, в якому просить визнати неправомірними дії по невиконанню постанови Львівського апеляційного адміністративного суду у справі № 876/5727/14 від 24.09.2014 року та безпідставне зменшення пенсії з 03.08.2014 року; скасувати розпорядження №147283 від 24.12.2014 р. у частині зменшення розміру пенсії з 6165,50 грн. з 03.08.2014 року до 1214,72 грн.; зобов'язати відповідача проводити їй виплату пенсії без обмеження строку з 03.08.14 р. згідно постанови Львівського апеляційного адміністративного суду у справі № 876/5727/14 від 24.09.2014 року та розпорядження 147283 від 24.12.2014 р., відповідно до ст.50 ч.1, ст.54 ч.4, ст.67 п.3 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та перерахувати та виплатити недоплачену пенсію в розмірах відповідно до вказаного Закону; скерувати рішення суду до негайного виконання; винести окрему ухвалу, зобов'язання відповідача надати юридичний висновок про перерахунок пенсії та документальне підтвердження підстав зменшення розміру пенсії з 03.08.2014 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2015 року провадження у справі ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську в частині вимог про зобов'язання проводити виплату пенсії без обмеження строку з 03.08.2014 року та вимоги про перерахунок та виплату пенсії закрито.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2015 року позов задоволено частково. Скасовано розпорядження № 147283 від 24.12.2014 року управління Пенсійного фонд України в м. Івано-Франківську. У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що постановою Львівського апеляційного адміністративного сулу у справі № 876/5727/14 встановлено, що виплату визначеної цим рішенням пенсії слід проводити починаючи з 01.01.2014 року. Кінцевого терміну таких виплат не встановлено, тому у відповідача відсутні підстави припиняти виплату ОСОБА_1 визначеного рішенням розміру пенсії. Будь-які рішення про припинення визначених судовим рішенням виплат є неправомірними та підлягають скасуванню. Таким чином, підлягає скасуванню розпорядження № 147283 від 24.12.2014 року, яке встановлює кінцевий термін виконання рішення суду.

Інші вимоги позову, суд першої інстанції вважає безпідставними та необґрунтованими належними доказами, а тому у задоволенні слід відмовити.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області оскаржило її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2013 року та винести нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 1622-VII від 31.07.2014 року встановлено, що у 2014 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови КМУ від 25.03.2014 року № 112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» перерахунок та виплати пенсій даної категорії громадян здійснюються виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Фінансування даних виплат по даному Закону проводиться із Державного бюджету України.

Апелянт посилається на те, що управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську здійснює свої повноваження по ефективному використанні коштів Пенсійного фонду України. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел і відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як безспірно встановлено, позивач є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Івано-Франківською обласною державною адміністрацією, та визнаний інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС. Положеннями статті 14 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» його віднесено до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як слідує із матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 року визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні та перерахунку пенсії ОСОБА_1, як інваліду III групи, згідно ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 як особі 1 категорії, інваліду ІІІ групи захворювання пов'язаного з Чорнобильською катастрофою державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяні здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2014 року згідно ч.1 ст.50, ч.4 ст.54 ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України» на 2014 рік.

Із листа управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області від 16.01.2015 року №4/Н-8 та розпорядження 147283 від 24.12.2014 року видно, що на виконання вказаної постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 року управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області ОСОБА_1 призначено пенсію з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року в розмірі встановленому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а з 03.08.2014 року в розмірі згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що 31 липня 2014 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» № 1622-VІІ, яким передбачено, що у 2014 році норми і положення ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат указаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Вирішуючи питання про те, яка з однопредметних законодавчих норм однакової юридичної сили, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню, то суд апеляційної інстанції вказує на те, що необхідно надавати перевагу тій із них, що прийнята пізніше. У цих правовідносинах така норма міститься у Законі України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік».

Відповідно до Постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови КМУ від 25.03.2014 року № 112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» перерахунок та виплати пенсій даної категорії громадян здійснюються виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області приймаючи розпорядження №147283 від 24.12.2014 р. діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України.

За таких обставин суд апеляційної істанції приходить до переконання про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити діїі, а тому в задоволенні таких вимог слід відмовити.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2015 року у справі №344/1946/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник