Справа № 0818/8542/2012
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2012-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0818/8542/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2012 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Ляховецькій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до взводу ДПС ДАІ України в м.Запоріжжя м.Запоріжжя, особа що винесла постанову: старший інспектор ДПС взводу супроводження старший лейтенант міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР 1 №222429 від 18.07.2012 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до взводу ДПС ДАІ України в м.Запоріжжя м.Запоріжжя про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР 1 №222429 від 18.07.2012 року., в якому зазначив, що постановою від 18.07.2012 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині. Посилаючись, що порушення він не скоював, просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач посилаючись на законність винесення постанови, просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позов виходячи із наступних підстав.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено таке.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

18.07.2012 року співробітником ДПС взводу супроводження старшим лейтенантом міліці ОСОБА_2 складено протокол щодо ОСОБА_1, відповідно до якого ОСОБА_1 18.07.2012 року 15 годині 21 хв. на вул..Перемоги (Яценко 3) керуючи автомобілем Мерседес, державний номер НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 22 км/г та зазначено, що швидкість вимірювалась приладом Візир № 0812550, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Однак відповідач не з'явився до суду і не повідомив про причини неявки, що суд розцінює, як відсутність у нього будь-яких доказів в підтвердження правомірності винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.122 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за: порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди

Відповідно до ст.288 КУпАП постанова посадової особи по справі про адмінправопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАСУ), з особливостями визначеними КУпАП. Виходячи з правового змісту цих вимог законодавства, передбачено, що даний позов розглядається в порядку та відповідно до вимог КАСУ, з урахуванням особливостей визначених КУпАП.

Згідно до ст.69 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обов'язок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов'язані довести ці обставини (ст.71 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортівстановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам. передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення не зібрано достатніх доказів порушення позивачем дорожнього руху.

Відповідно до оскаржуваної постанови серія АР 1 №222429 від 18.07.2012 ОСОБА_1 допустив порушення п.12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав.

Не дивлячись на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в оскаржуваній постанові не наведена будь-яка оцінка вказаного доказу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем - інспектором ДПС не в повному обсязі з'ясовані обставини справи, що призвело до необґрунтованого винесення постанови та притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що під час складання протоколу та постанови відповідач не дотримався вимог ст.280 КУпАП, чим порушив право позивача.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, до нього додається фотофіксація у архіві, постанова по справі про адміністративне правопорушення. Між тим, яким чином (у вигляді фотографії) фотофіксація додається до протоколу не відомо.

З протоколу про адміністративне правопорушення АР1 № 313099 від 04.06.2012 року та оскаржуваної постанови вбачається, що в них не зазначено якими доказами підтверджується, що позивач скоїв дане правопорушення, зазначені докази не надані відповідачем і суду.

Відповідачем не надано суду доказів підтверджуючих роботу вимірювального пристрою в автоматичному режимі.

До того ж, у постанові відсутні посилання на те, хто саме проводив фотофіксацію. Зазначення в постанові цих даних є обов'язковим, оскільки до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Також, в постанові відсутні посилання на записи у журналі обліку роботи технічних засобів вимірювання про використання спеціального пристрою, у порядку встановленому Інструкцією.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що будь-яких доказів по справі про адміністративне правопорушення, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП відповідачем не зібрано.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не надано до суду доказів, які б підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Суд не може прийняти до уваги ствердження відповідача, що позивачем невірно трактується зміст ст.. 14-1 КУАП., а саме сполучення чи, що перекладається на російську мову як или, зі слідуючих підстав. В ст.14-1 КУАП мова йде про спеціальні технічні засоби, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобами фото і кінозйомки, відеозапису , але повинні вони працювати в автоматичному режимі. Прилад Візир, яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень правил дорожнього руху України, не є автоматичним засобом фото - чи відео зйомки, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через комп'ютер (визначаються ті параметри які фіксуються приладом, зокрема швидкість, об'єкт зйомки, режим, кут огляду приладу тощо). В розділі 2 основні технічні характеристикиінструкції приладу Візирзазначено, що даний прилад працює виключно у режимах вимірювання швидкості як стаціонарний або патрульний, а для застосування ст. 14-1 КУпАП потрібно, щоб фіксація правопорушення велася саме засобами фото - кіно -або відеозйомки у автоматичному режимі. За таких умов, така фіксація не відповідає вимогам закону. Таким чином, відсутні жодні підстави, підтвердженні належними доказами, що швидкість вказана на зображенні, яке додане до оскаржуваної постанови, належить саме до даного автомобіля.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.247 КпАП України в разі відсутності складу адміністративного правопорушення провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії старшого інспектора ДПС ДАІ взводу супроводження старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі, оскаржувана постанова серії АР1 № 222429 від 18 липня 2012 року не ґрунтується на належних та достатніх доказах, тому підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до взводу ДПС ДАІ України в м.Запоріжжя м.Запоріжжя, особа що винесла постанову: старший інспектор ДПС взводу супроводження старший лейтенант міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР 1 №222429 від 18.07.2012 року, задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР 1 №222429 від 18.07.2012 року, винесену старшим інспектором ДПС ДАІ взводу супроводження старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В.Апаллонова