Справа № 813/134/15
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року № 813/134/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кедик М.В.

за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

представника позивача Якиміва О.М.,

представників відповідача Іванського В.І., Череватої Н.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Сервус" до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Сервус" (далі - позивач, ТОВ "БК "Сервус") звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - відповідач, Дрогобицька ОДПІ) про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.12.2014 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 850969 грн та № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додатку вартість на суму 1290650 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 635505 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 16.12.2014 № 761/22-01/33628385 про нереальність господарських операцій із ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "Сталькомплект ЛТД", ПП "Промкомплект Україна", ТОВ "Т.Р.Т", ТОВ "Т.М.Т.", ТОВ "Укрміксі", ПП "АМП" є безпідставними, оскільки у підприємства є всі належним чином оформлені документи, що підтверджують дійсність господарських операцій з контрагентами, тому вимог податкового законодавства позивач не порушував. Вважає, що податкові повідомлення-рішення відповідачем прийняті безпідставно, просить суд їх скасувати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, подав додаткові докази в обґрунтування позовних вимог, просив позов задовольнити.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в яких зазначає, що позивачем не здійснювалися господарські операції із ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "Сталькомплект ЛТД", ПП "Промкомплект Україна", ТОВ "Т.Р.Т", ТОВ "Т.М.Т.", ТОВ "Укрміксі", ПП "АМП", а отже безпідставно занижено податок на прибуток та податок на додану вартість. Крім того, зазначає, що позивачем не проведено коригувань податкового кредиту по безнадійній заборгованості по котрій минув термін позовної давності, що призвело до завищення податкового кредиту за серпень 2012 року в сумі 35869,47 грн, за вересень 2012 року у сумі 98899,72 грн, за листопад 2012 року в сумі 28405,56 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях, просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, якими такі обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини справи.

ТОВ "БК "Сервус" зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У період з 27.11.2014 по 03.12.2014 Дрогобицькою ОДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "БК "Сервус" з питань дотримання вимог податкового законодавства по операціях щодо придбання у ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс" код за , ТОВ "Сталькомплект ЛТД" код за , ПП "Промкомплект Україна" код за , ТОВ "Т.Р.Т" код за , ТОВ "Т.М.Т. " код за , ТОВ "Укрміксі" код за , ТОВ "Єва плюс 2010" код за , ТОВ "Метал лайт груп" код за , ПП "АМП" код за , ТОВ "Еліткомпані Харків" код за , ТОВ "Медіа Транс Сервіс" код за , СПД Буртовий Р.В. код за ЄДРПОУ за період з 01.03.2011 по 31.12.2013 та ТОВ "Кілто-Клей" (33346440) за листопад 2012, ТОВ "Ю.Ком" (32681956) за січень-лютий 2013 року, ПП "Пребена Україна" (31733107) за листопад 2012 року, ТОВ "Екран" (22415836) за серпень 2012 року, ТОВ "Техніка для бізнесу" (22396671) за липень-серпень 2012 року, ПрАТ "Київстар" (21673832) за квітень-серпень 2012 року, ТзОВ "Юристконсульт" (31836754) за травень 2013 року товарів (робіт, послуг) та подальшого їх використання у господарській діяльності, та проведення оплати вищевказаним суб'єктам господарювання (виникнення заборгованостей); з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.04.2012 по 31,12.2012 та достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за період з 01.04.2012 по 31.12.2012.

За результатами перевірки податковим органом складено акт від 16.12.2014 № 761/22-01/33628385 (далі - Акт перевірки).

У Акті перевірки встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:

- пп. 14.1.257 п. 14.1 ст.14, пп. 135.4.1 п. 135.4, пп. 135.5.4 п. 35.5 ст. 135, п. 137.1 ст. 137, п. 138.1.1, п. 138.1.9, пп. 138.1, п. 138.2, п. 138.8, п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змініми і доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 944989 грн, в тому числі за II квартал 2011 року в сумі 51796 грн, (граничний термін сплати 19.08.2011), за ІІ-ІІІ квартали 2011 року (граничний термін сплати 19.11.2011) в сумі 94020 грн, за ІІ-VІ квартали 2011 року (граничний термін сплати 19.11.2012) в сумі 151034 грн, за І квартал 2012 року (граничний термін сплати 20.05.2012) а сумі 30434 грн, за півріччя 2012 року (граничний термін сплати 19.08.12) н сумі 187120 грн, за 3 квартали 2012 року (граничний термін сплати 19.11.12) в сумі 397599 грн, за 2012 рік (граничний термін сплати 19.02.13) в сумі 549363 грн, за 2013 рік (граничний термін сплати 11.03.2014) в сумі 244592 грн;

- п. 198.1, п. 198.2 п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України віл 02.12.10 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, шо перевірявся, на загальну суму 1348014 грн, у тому числі: за квітень 2011 року в сумі 19643 грн, за травень 2011 року в сумі 6517 грн, за червень 2011 року в сумі 18879 грн, за серпень 2011 року в сумі 24058 грн, за вересень 2011 року в сумі 31968 грн, за жовтень 2011 року в сумі 15603 грн, за листопад 2011 року в сумі 20007 грн, за грудень 2011 року в сумі 17943 грн, за січень 2012 року в сумі 7300 грн, за лютий 2012 року в сумі 7745 грн, за березень 2012 року в сумі 15177 грн, за травень 2012 року в сумі 24475 грн, за червень 2012 року в сумі 47813 грн, за серпень 2012 раку в сумі 111112 грн, за вересень 2012 року в сумі 163791 грн, за жовтень 2012 року в сумі 182612 грн, за листопад 2012 року в сумі 288211 грн, за грудень 2012 року в сумі 70455 грн, за січень 2013 року в сумі 1058 грн, за лютий 2013 року в сумі 72317 грн, за березень 2013 року в сумі 114421 грн, за квітень 2013 року в сумі 50570 грн, за травень 2013 року в сумі 36339 грн.

Вказані у акті порушення ґрунтуються на висновках податкового органу про непідтвердження позивачем факту здійснення господарських операцій з ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "Сталькомплект ЛТД", ПП "Промкомплект Україна", ТОВ "Т.Р.Т", ТОВ "Т.М.Т.", ТОВ "Укрміксі", ПП "АМП".

Також перевіркою встановлено, що ТОВ "БК "Сервус" не проведено коригувань податкового кредиту по безнадійні заборгованості по котрій минув термін позовної давності, що призвело до завищення податкового кредиту за серпень 2012 року в сумі 35869,47 грн, за вересень 2012 року у сумі 98899,72 грн, за листопад 2012 року в сумі 28405,56 грн.

На підставі вказаного вище акта перевірки, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1247947 грн (основний платіж - 850969 грн, штрафна (фінансова) санкція - 396978 грн) та податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 № , відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додатку вартість на загальну суму 1926155 грн (основний платіж - 1290650 грн, штрафна (фінансова) санкція - 635505 грн).

Непогодившись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 року зі змінами та доповненнями, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з п. 14.1.181 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.8 ст. 138 ПК України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно з пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають зокрема: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 цього ж Кодексу, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з пп. 138.4 ст. 138 цього ж Кодексу, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 цього ж Кодексу, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

За змістом наведених правових норм, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Виходячи з вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" обґрунтування відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

У статті 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до вимог п. 3.2 ст. З Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пп. 1.2 п. 1, пп. 2.1 п. 2 Положення про документальне збереження записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704.

Відповідно до пп. 1.2 п. 1 вказаного Положення, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (пп. 2.1 п. 2 Положення).

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 2 ст. 9 цього Закону).

З вищенаведених норм випливає, що обов'язковою умовою отримання позивачем права на податковий кредит є наявність первинних бухгалтерських та податкових документів, а також використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах підприємницької діяльності.

На підтвердження господарських операцій із ТОВ "Т.М.Т.", позивачем надано Договір купівлі-продажу пиломатеріалів від 12.12.2011 № 6, відповідно до умов якого ТОВ "Т.М.Т." (Продавець) продасть, а ТОВ "БК "Сервус" (Покупець) придбає на умовах FCA склад продавця ( м. Дрогобич, вул. Пилипа Орлика, 24) брус, дошки свіжопиленні хвойних порід (ялина, ялиця, сосна, модрина) 1-3 сорту згідно Специфікації, що є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 2.3 Договору № 6 сума даного Договору складає 1260000,00 грн.

На виконання умов Договору № 6 ТОВ "Т.М.Т." передало, а ТОВ "БК "Сервус" прийняло товар - пиломатеріал хвойний обрізний згідно видаткових накладних від 12.12.2011 № РН-0000004, від 26.12.2011 № РН-0000005, від 10.01.2012 № РН-0000001, від 29.02.2012 № РН-0000002, від 15.03.2012 № РН-0000004, від 22.03.2012 № РН-0000005, від 02.04.2012 № РН-0000006, від 19.04.2012 № РН-0000007, від 25.04.2012 № РН-0000010, від 07.05.2012 № РН-0000011, від 15.05.2012 № РН-0000013, від 22.05.2012 № РН-0000014, від 31.05.2012 № РН-0000015, від 28.06.2012 № РН-0000022, від 03.07.2012 № 1, від 05.07.2012 № РН-0000022, від 09.07.2012 № РН-0000023, від 11.07.2012 № РН-0000024, від 13.07.2012 № РН-0000025, від 19.07.2012 № РН-0000025, від 24.07.2012 № РН-0000026, від 27.07.2012 № РН-0000027, від 30.07.2012 № РН-0000029, від 07.08.2012 № РН-0000030, від 07.08.2012 № РН-0000031, від 16.08.2012 № РН-0000033, від 20.08.2012 № РН-0000034, від 21.08.2012 № РН-0000035, від 22.08.2012 № РН-0000036.

ТОВ "Т.М.Т." на вказаний товар видало ТОВ "БК "Сервус" податкові накладні від 12.12.2011 № 1, від 26.12.2011 № 3, від 10.01.2012 № 1, від 29.02.2012 № 1, від 12.03.2012 № 1, від 15.03.2012 № 2, від 02.04.2012 № 1, від 19.04.2012 № 4, від 25.04.2012 № 5, від 07.05.2012 № 1, від 15.05.2012 № 4, від 22.05.2012 № 5, від 31.05.2012 № 10, від 27.06.2012 № 6, від 03.07.2012 № 1, від 06.07.2012 № 2, від 11.07.2012 № 3, від 13.07.2012 № 4, від 19.07.2012 № 5, від 24.07.2012 № 6, від 27.07.2012 № 7, від 30.07.2012 № 8, від 07.08.2012 № 1, від 07.08.2012 № 2, від 16.08.2012 № 3, від 20.08.2012 № 5, від 21.08.2012 № 6, від 22.08.2012 № 7, які скріплені печаткою Продавця.

На виконання умов Договору № 6 позивачем укладено договір позички нежитлового приміщення від 01.12.2011, відповідно до умов якого ТОВ "БК "Сервус" (Позичкодавець) передає, а ТОВ "Т.М.Т." (Користувач) приймає в безоплатне користування частину нежитлового приміщення матеріального складу площею 20 кв. м, що розташоване за адресою м. Дрогобич, вул. Пилипа Орлика, 24.

Згідно з п. 2.1 даного договору строк користування приміщенням починається з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі та закінчується 01.12.2012.

Позивачем на виконання договору позички нежитлового приміщення від 01.12.2011 долучено акт приймання-передачі від 02.12.2011 та акт приймання-передачі (повернення нежитлового приміщення) від 03.12.2012.

Також, на підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано копії банківських виписок, що підтверджують перерахування коштів підприємству-контрагенту.

На підтвердження господарських операцій із ПП "Промкомплект Україна", позивачем надано Договір поставки від 02.09.2011, відповідно до умов якого ПП "Промкомплект Україна" (Продавець) поставляє на умовах встановлених цим договором будівельні матеріали, а ТОВ "БК "Сервус" (Покупець) зобов'язується прийняти та оплатити вартість оплачуваного товару.

Згідно з п. 3.1 Договір поставки загальна вартість договору становить 500000,00 грн.

На виконання умов Договору поставки ПП "Промкомплект Україна" передало, а ТОВ "БК "Сервус" будівельні матеріали згідно видаткової накладної від 05.09.2011 № РН-0000022.

ПП "Промкомплект Україна" на вказаний товар видало ТОВ "БК "Сервус" податкову накладну від 25.09.2011 № 22, яка скріплена печаткою Продавця.

Також, на підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано копії банківських виписок, що підтверджують перерахування коштів підприємству-контрагенту.

На підтвердження господарських операцій із ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс", позивачем надано Договір про надання послуг від 10.11.2011 № 10-11/2011, відповідно до умов якого ТОВ "БК "Сервус" (Замовник) доручає, а ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс" (Виконавець) бере на себе зобов'язання надати інформаційні, нормативно правові та консультаційні послуги, а також послуги з представництва інтересів Замовника у державних органах, організаціях та підприємствах з питань розміщення об'єктів Замовника, які планується розташувати уздовж автомобільних доріг загального користування, в обсязі та на умовах, передбаченим даним договором.

Виконання умов договору ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс" підтверджується актом надання послуг від 19.01.2012 № 19/01-01 від 30.11.2011 № 1, згідно якого надано інформаційно-технічні, нормативно правові, аналітичні та консультаційні послуги (аналітична робота щодо відповідності наданої документації та розробка обґрунтування згідно чинної нормативно-правової та нормативно технічної бази щодо доцільності та можливості будівництва (розміщення) об'єкта зовнішньої реклами на автодорозі Т-14-02 Турка-Трускавець-Дрогобич-Пісочне.

Вартість наданих послуг складає 12000,00 грн, в т.ч. ПДВ 2000,00 грн.

ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс" на вказані послуги видало ТОВ "БК "Сервус" податкові накладні від 29.12.2011 № 919 та від 19.01.2012 № 381, які скріплені печаткою Продавця.

Також, на підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано копії банківських виписок, що підтверджують перерахування коштів підприємству-контрагенту.

На підтвердження господарських операцій із ТОВ "Сталькомплект ЛТД", позивачем надано Договір поставки від 04.02.2011 № 2, відповідно до умов якого ТОВ ТОВ "Сталькомплект ЛТД" (Продавець) зобов'язується поставити і передати у власність, а ТОВ "БК "Сервус" (Покупець) - прийняти та оплатити пластини цвяхові, розмір, кількість і ціна яких вказана в Специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного договору.

На виконання умов Договору № 2 ТОВ "Сталькомплект ЛТД" передало, а ТОВ "БК "Сервус" прийняло товар - пластини цвяхові згідно видаткових накладних від 21.08.2012 № 2108-7, від 14.08.2012 № 1408-6, від 07.09.2012 № 0709-7, від 18.09.2012 № 1809-6, від 08.11.2012 № 0811-1, від 22.11.2012 № 2211-1.

ТОВ "Сталькомплект ЛТД" на вказаний товар видало ТОВ "БК "Сервус" податкові накладні від 09.08.2012 № 65, від 21.08.2012 № 166, від 07.09.2012 № 67, від 18.09.2012 № 130, від 08.11.2012 № 71, від 22.11.2012 № 170, які скріплені печаткою Продавця.

Також, на підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано копії банківських виписок, що підтверджують перерахування коштів підприємству-контрагенту.

На підтвердження господарських операцій із ПП "АМП", позивачем надано Контракт від 24.02.2011 № 24 поставки на умовах FCA (склад м. Дрогобич, вул. Пилипа Орлика, 24) брусу, дощок свіжопилених хвойних порід (ялина, ялиця, сосна, модрина) 1-3 сорту згідно Специфікації, що є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 2.3 Контракту № 6 сума даного Контракту складає 1160000,00 грн.

На виконання умов Контракту № 6 ПП "АМП" передало, а ТОВ "БК "Сервус" прийняло товар - пиломатеріал хвойний обрізний згідно видаткових накладних від 28.04.2011 № РН-0000006, від 28.04.2011 № РН-0000007, від від 29.04.2011 № РН-0000008, від 13.05.2011 № РН-0000009, від 06.06.2011 № РН-0000010, від 08.06.2011 № РН-0000011, від 23.06.2011 № РН-0000012, від 27.07.2011 № РН-0000014,від 15.08.2011 № РН-0000015,від 18.08.2011 № РН-0000016, від 13.09.2011 № РН-0000020, від 26.09.2011 № РН-0000024, від 05.10.2011 № РН-0000026, від 27.10.2011 № РН-0000027, від 04.11.2011 № РН-0000030, від 28.11.2011 № РН-0000034, від 28.11.2011 № РН-0000034, від 30.11.2011 № РН-0000035, від 20.04.2012 № РН-000339, від 20.04.2012 № РН-000340, від 23.04.2012 № РН-000341, від 25.04.2012 № РН-000342, від 28.04.2012 № РН-000343.

ПП "АМП" на вказаний товар видало ТОВ "БК "Сервус" податкові накладні від 18.04.2011 № 2, від 28.04.2011 № 3, від 28.04.2011 № 343, від 29.04.2011 № 4, від 13.05.2011 № 1, від 06.06.2011 № 1, від 08.06.2011 № 2, від 23.06.2011 № 3, від 19.07.2011 № 1, від 26.07.2011 № 2, від 27.07.2011 № 3, від 15.08.2011 № 2, від 28.11.2011 № 6, від 18.08.2011 № 3, від 13.09.2011 № 3, від 26.09.2011 № 9, від 05.10.2011 № 2, від 27.10.2011 № 6, від 04.11.2011 № 2, від 28.11.2011 № 6, від 30.11.2011 № 9, від 18.04.2012 № 339, від 20.04.2012 № 340, від 23.04.2012 № 341, від 25.04.2012 № 342, від 28.04.2012 № 343, які скріплені печаткою Продавця.

Також, на підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано копії банківських виписок, що підтверджують перерахування коштів підприємству-контрагенту.

На підтвердження господарських операцій із ТОВ "Т.Р.Т", позивачем надано Договір купівлі-продажу від 01.09.2012 № 1, відповідно до умов якого ТОВ "Т.Р.Т" (Продавець) продасть, а ТОВ "БК "Сервус" (Покупець) придбає на умовах FCA склад продавця ( м. Дрогобич, вул. Пилипа Орлика, 24) брус, дошки свіжопиленні хвойних порід (ялина, ялиця, сосна, модрина) 1-3 сорту згідно Специфікації, що є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 2.3 Договору № 1 сума даного Договору складає 1300000,00 грн.

На виконання умов Договору № 1 позивачем укладено договір позички нежитлового приміщення від 01.09.2012 відповідно до умов якого ТОВ "БК "Сервус" (Позичкодавець) передає, а ТОВ "Т.Р.Т." (Користувач) приймає в безоплатне користування частину нежитлового приміщення матеріального складу площею 20 кв. м, що розташоване за адресою м. Дрогобич, вул. Пилипа Орлика, 24.

Згідно з п. 2.1 даного договору строк користування приміщенням починається з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі та закінчується 01.09.2013.

Позивачем на виконання договору позички нежитлового приміщення від 01.12.2011 долучено акт приймання-передачі від 04.09.2012 та акт приймання-передачі (повернення нежитлового приміщення) від 04.09.2013..

На виконання умов Договору № ТОВ "Т.Р.Т." передало, а ТОВ "БК "Сервус" прийняло товар - пиломатеріал хвойний обрізний згідно видаткових накладних, та на вказаний товар видало ТОВ "БК "Сервус" податкові накладні, які скріплені печаткою Продавця.

Також, на підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано копії банківських виписок, що підтверджують перерахування коштів підприємству-контрагенту.

Щодо посилань відповідача на відсутність у позивача товарно-транспортних накладних як на обставину, що свідчить про нереальність господарських операцій, суд зазначає таке.

ВАС України у низці своїх рішень (ухвала від 05.07.2012 року у справі № К/9991/37912/11, ухвала від 26.07.2012 року у справі № К/9991/67511/11 та ін.) зазначив, що вимогами податкового обліку, непередбачено обов'язковості складання ТТН у підтвердження здійснення господарських операцій. На думку суду, наявність чи відсутність товарно-транспортних накладних є лише дотриманням чи порушенням тільки правил перевезень автомобільним транспортом, які не пов'язані з дотриманням вимог податкового законодавства.

Відсутність у позивача ТТН не спростовує реальності здійснених ним господарських операцій, оскільки факт реальності підтверджується належними та допустимими доказами долученими позивачем до матеріалів справи, а саме видатковими, податковими накладними, підписаними актами приймання виконання робіт, розрахунковими документами, договорами. Усі долучені позивачем докази мають необхідні реквізити та відомості, у повній мірі відображають зміст господарських операцій, в суду немає підстав ставити під сумнів їх достовірність. Податкова накладна, яка засвідчує факт постачання ТМЦ, також належно оформлена. Отже, реальність господарської операції ТОВ "БК "Сервус" по придбанню ТМЦ та отриманню послуг підтверджується долученими до справи письмовими доказами та не викликають сумніву.

Стосовно посилання відповідача на відсутність сертифікатів якості та інших документів, які підтверджують належну якість товару слід зазначити, що зазначені документи не фіксують факту здійснення господарських операцій, а лише підтверджують, що товар відповідає встановленим вимогам. Тому відсутність таких документів не може слугувати підставою для висновків про відсутність таких господарських операцій.

Дослідивши Акт перевірки, суд приходить до висновку, що викладені в ньому обставини порушень позивачем податкового законодавства сформовані не на підставі аналізу первинної документації, зауважень до змісту та оформлення документів бухгалтерського та податкового обліку позивача, а на підставі аналізу акта іншого податкового органу. Висновки Акта перевірки зводяться лише до констатації тверджень, що господарські операції ТОВ "БК "Сервус" та ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "Сталькомплект ЛТД", ПП "Промкомплект Україна", ТОВ "Т.Р.Т", ТОВ "Т.М.Т.", ТОВ "Укрміксі", ПП "АМП" не мали реального товарного характеру. Підставою для таких висновків стали:

- акт ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС від 01.04.2013 № 1989/22-710/34885118 "Про результати документальної виїзної перевірки ТОВ "Сталькомплект ЛТД" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.08.2012 по 30.09.2012" ;

- акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів України у м. Києві від 03.04.2013 № 1242/22-10/38148281 "Про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ "Укрміксі";

- акт МДПІ м. Харкова Харківської області ДПС від 26.09.2012 № 422/22-417/35477839 "Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ "Промкомплект Україна" щодо документального підтвердження господарських відносин, із постачальниками та їх покупцями, реальності та повноти відображення в обліку за період березень 2011 року по червень 2012 року" ;

- акт Дрогобицької ОДПІ ГУ Міндоходів України у Львівській області від 10.10.2013 № 147/22-50/37711492 "Про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ "Т.М.Т." щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період 01.12.2011 по 30.11.2012";

- акт Дрогобицької ОДПІ ГУ Міндоходів України у Львівській області від 30.08.2013 № 78/22-11/37711492 "Про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ "Т.М.Т." щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період 01.05.2012 по 31.05.2012";

- акт Дрогобицької ОДПІ ГУ Міндоходів України у Львівській області від 10.10.2013 № 148/22-50/38302413 "Про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ "Т.Р.Т." щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період 01.09.2012 по 30.09.2013";

- акт Дрогобицької ОДПІ ГУ Міндоходів України у Львівській області від 10.10.2013 № 78/22-50/33457632 "Про неможливість проведення зустрічної перевірки ПП "АМП" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період 01.01.2011 по 31.12.2011".

При цьому, суд звертає увагу, що вказаними актами не досліджувалася діяльність позивача та не було встановлено порушення законодавства саме позивачем, а встановлено виключно порушення законодавства, які на думку податкового органу, були допущені ТОВ "Промкомплект Україна", ТОВ "Сталькомплект ЛТД" та неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "БК "Сервус" та ТОВ "Т.Р.Т", ТОВ "Т.М.Т.", ТОВ "Укрміксі", ПП "АМП". Окрім того, акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може містити жодних висновків про господарські операції, оскільки таким актом лише документується факт неможливості проведення зустрічної звірки.

Чинне законодавство України не ставить у залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема тим, який не був постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі "БУЛВЕС АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, що стосуються господарських операцій між ТОВ "БК "Сервус" та ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "Сталькомплект ЛТД", ПП "Промкомплект Україна", ТОВ "Т.Р.Т", ТОВ "Т.М.Т.", ТОВ "Укрміксі", ПП "АМП" суд надає перевагу належним письмовим доказам, а саме документам первинного бухгалтерського обліку.

Судом встановлено, що податкові накладні отримані позивачем від ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "Сталькомплект ЛТД", ПП "Промкомплект Україна", ТОВ "Т.Р.Т", ТОВ "Т.М.Т.", ТОВ "Укрміксі", ПП "АМП" оформлені у відповідності до вимог п. 201.1 Податкового кодексу України і містять необхідні реквізити, передбачені Податковим кодексом України.

У матеріалах справи відсутні докази на предмет визнання недійсним в установленому порядку вищевказаних договорів та порушення законодавства України в момент складання наявних у позивача податкових накладних. Водночас зібраними у справі доказами підтверджується реальність господарських операцій позивача, а відтак спростовуються висновки акта перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Щодо безнадійної заборгованості, по котрій минув термін позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України, безнадійною заборгованістю вважається заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до пп.14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України, фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Підпунктом 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України передбачено, що до інших доходів включаються, зокрема, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, та безнадійної кредиторської заборгованості.

Відповідно до п. 137.10 ст. 137 ПК України суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Відповідно до положень ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

При проведенні перевірки податковим органом встановлено, що згідно даних бухгалтерського обліку станом на 31.12.2010 за позивачем рахується кредиторська заборгованість по якій минув термін позовної давності, або підприємства перед якими є заборгованість ліквідовані, а саме: СПД Буртовий Р.В., ТОВ "Єва плюс 2010", ТОВ "Метал лайт груп", ТОВ "Еліткомпані Харків", ТОВ "Медіа Транс Сервіс".

Стосовно твердження відповідача про невключення до складу доходів безнадійної кредиторської заборгованості в сумі 30000 грн суд зазначає, що згідно акту виконаних робіт від 15.06.2009 року № 108 СПД Буртовий Р.В. виконано роботи по стелінню паркету, стелінню фанери, шліфуванню паркету, лакуванню паркету, кріпленню плінтусу на суму 35000,00 грн.

Прострочена кредиторська заборгованість в сумі 30000,00 грн була погашена 31.12.2012 за рахунок прибутку, що підтверджується карткою рахунку 631.

Стосовно твердження відповідача про невключення до складу доходів безнадійної кредиторської заборгованості в сумі 593398,32 грн суд зазначає, що між позивачем та ТОВ "Єва плюс 2010" було укладено договори поставки від 01.09.2011 та від 03.01.12, відповідно до умов яких ТОВ "Єва плюс 2010" (Продавець) поставляє на умовах встановлених цими договорами будівельні матеріали, а ТОВ "БК "Сервус" (Покупець) - зобов'язується прийняти та оплатити вартість поставленого товару.

На виконання умов договорів поставки ТОВ "Єва плюс 2010" передало, а ТОВ "БК "Сервус" прийняло будівельні матеріали згідно видаткових накладних від 14.01.2012 № 0000666, від 16.01.2012 № 0000667, від 17.01.2012 № 0000668, від 20.01.2012 № 0000669, від 25.01.2012 № 0000670, від 31.01.2012 № 0000671, від 31.01.2012 № 0000672, від 21.02.2012 № 0000571, від 22.02.2012 № 0000572, від 23.02.2012 № 0000573, від 28.02.2012 № 0000574, від 29.02.2012 № 0000575.

ТОВ "Єва плюс 2010" на вказаний товар видало ТОВ "БК "Сервус" податкові накладні від 14.01.2012 № 666, від 16.01.2012 № 667, від 17.01.2012 № 668, від 20.01.2012 № 669, від 25.01.2012 № 670, від 31.01.2012 № 671, від 31.01.2012 № 672, від 21.02.2012 № 571, від 22.02.2012 № 572, від 23.02.2012 № 573, від 28.02.2012 № 574, від 29.02.2012 № 575.

Прострочена кредиторська заборгованість в сумі 593398,32 грн була погашена 31.12.2012 за рахунок прибутку, що підтверджується карткою рахунку 631.

Стосовно твердження відповідача про невключення до складу доходів безнадійної кредиторської заборгованості в сумі 93273,63 грн суд зазначає, що між позивачем та ТОВ "Метал лайт груп" було укладено договори поставки від 01.09.2011 та від 03.01.12, відповідно до умов яких ТОВ "Метал лайт груп" (Продавець) поставляє на умовах встановлених цими договорами будівельні матеріали, а ТОВ "БК "Сервус" (Покупець) - зобов'язується прийняти та оплатити вартість поставленого товару.

На виконання умов договорів поставки ТОВ "Метал лайт груп" передало, а ТОВ "БК "Сервус" прийняло будівельні матеріали згідно видаткових накладних від 14.12.2011 № 0001342, від 27.12.2011 № 0001343, від 10.01.2012 № 0000468, від 12.01.2012 № 0000469, від 16.01.2012 № 0000470, від 17.01.2012 № 0000471, від 20.01.2012 № 0001323, від 31.01.2012 № 0001324, від 23.02.2012 № 0000569, від 27.02.2012 № 0000570,

ТОВ "Метал лайт груп" на вказаний товар видало ТОВ "БК "Сервус" податкові накладні від 14.12.2011 № 1342, від 14.12.2011 № 1342, від 27.12.2011 № 1343, від 10.01.2012 № 468, від 12.01.2012 № 469, від 16.01.2012 № 672, від 17.01.2012 № 471, від 20.01.2012 № 1323, від 31.01.2012 № 1324, від 23.02.2012 № 569, від 27.02.2012 № 570.

Розрахунок за виконані послуги підтверджено банківськими виписками.

Прострочена кредиторська заборгованість в сумі 93273,63 грн була погашена 31.12.2012 за рахунок прибутку, що підтверджується карткою рахунку 631.

Стосовно твердження відповідача про невключення до складу доходів безнадійної кредиторської заборгованості в сумі 215216,80 грн суд зазначає, що між позивачем та ТОВ "Еліткомпані Харків" було укладено договір переуступки боргу від 25.06.2013 року, відповідно до умов якого ТОВ "Еліткомпані Харків" (Кредитор) передає належне йому право вимоги згідно з Договором від 01.04.2012, а новий кредитор ТОВ "Охоронне агентство "Фортекс-А" приймає право вимоги що належне кредитору за основним договором.

Згідно з п. 2.1 даного договору за передане право вимоги до боржника за основним договором боржник сплачує суму у розмірі 109000,00 грн на рахунок нового кредитора ТОВ "Охоронне агентство "Фортекс-А" ЗКПОУ 37008204, р/р 1226 в ПАТ "Актабанк" м. Дніпропетроськ, МФО 307394.

ТОВ "Еліткомпані Харків" передало, а ТОВ "БК "Сервус" прийняло будівельні матеріали згідно видаткових накладних від 18.04.2012 № 0000339, від 20.04.2012 № 0000340, від 23.04.2012 № 0000341, від 25.04.2012 № 0000342, від 28.04.2012 № 0000343.

ТОВ "Еліткомпані Харків" на вказаний товар видало ТОВ "БК "Сервус" податкові накладні від 18.04.2012 № 339, від 20.04.2012 № 340, від 23.04.2012 № 341, від 25.04.2012 № 342, від 28.04.2012 № 434.

На виконання вимог договору переуступки боргу від 25.06.2013 року ТОВ "БК "Сервус" перераховано ТОВ "Охоронне агентство "Фортекс-А" 109000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 11.07.2013 року № 1576.

Прострочена кредиторська заборгованість в сумі 106216,80 грн була погашена 31.12.2013 за рахунок прибутку, що підтверджується карткою рахунку 631.

Стосовно твердження відповідача про невключення до складу доходів безнадійної кредиторської заборгованості в сумі 77159,70 грн суд зазначає, що між позивачем та ТОВ "Медіа Транс Сервіс" було укладено договір переуступки боргу від 25.06.2013 року, відповідно до умов якого ТОВ "Медіа Транс Сервіс" (Кредитор) передає належне йому право вимоги згідно з Договором від 01.04.2012, а новий кредитор ТОВ "Охоронне агентство "Фортекс-А" приймає право вимоги що належне кредитору за основним договором.

Згідно з п. 2.1 даного договору за передане право вимоги до боржника за основним договором боржник сплачує суму у розмірі 77159,70 грн на рахунок нового кредитора ТОВ "Охоронне агентство "Фортекс-А" ЗКПОУ 37008204, р/р 1226 в ПАТ "Актабанк" м. Дніпропетроськ, МФО 307394.

ТОВ "Медіа Транс Сервіс" передало, а ТОВ "БК "Сервус" прийняло будівельні матеріали згідно видаткової накладної від 23.04.2012 № 0000230.

ТОВ "Медіа Транс Сервіс" на вказаний товар видало ТОВ "БК "Сервус" податкову накладну від 23.04.2012 № 230.

На виконання вимог договору переуступки боргу від 25.06.2013 року ТОВ "БК "Сервус" перераховано ТОВ "Охоронне агентство "Фортекс-А" 77159,70 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 14.08.2013 року № 87.

Прострочена кредиторська заборгованість в сумі 77159,70 грн була погашена 31.12.2013 за рахунок прибутку, що підтверджується карткою рахунку 631.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що посилання відповідача стосовно включення до складу доходів протермінованої кредиторської заборгованості та кредиторської заборгованості по підприємствах, по яких припинено державну реєстрацію на час проведення перевірки є безпідставними.

Однак, слід зазначити, що підставою для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень від 19.12.2014 року № та № були і інші порушення, встановлені в ході проведення перевірки, що визнаються позивачем.

Суд вказує, що наслідком невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (відокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

У даному випадку суд, констатуючи неправомірне визначення Дрогобицької ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області податкового зобов'язання з податку на прибуток, не може визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 19.12.2014 року № та № в якійсь певній сумі, оскільки суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Разом з тим, приймаючи до уваги те, що рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому, суд визнає протиправним та вважає за необхідне скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 року № та № повністю.

Дана обставина надасть податковому органу можливість в установленому Податковим кодексом України порядку визначити суму заниження (внаслідок інших допущених порушень) ТОВ «БК Сервус» податку на прибуток та податку на додану вартість за період, що перевірявся, за наслідками перевірки, оформленої актом від 16.12.2014 року № 761/22-01-/33628385, та прийняти на ту суму нові рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВАСУ від 17.02.2011 року в справі № 17781/07 та постанові ВСУ від 05.12.2006 року в справі за позовом ЗАТ "Київський склотарний завод".

Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюються рішення прийняті відповідачем, суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду. При цьому реальність господарських операцій доведена позивачем належними та допустимими доказами, а правомірність виставлених податкових повідомлень-рішень відповідач не довів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України понесені позивачем судові витрати (судовий збір) відшкодовуються йому за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 17-19, 71, 94, 160-163 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області від 19.12.2014 № .

Визнати протиправним та касувати податкове повідомлення-рішення Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області від 19.12.2014 № .

Стягнути із Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Сервус" (вул. П.Орлика, 24, м. Дрогобич, Львівська область, 82100, ) судовий збір у розмірі 4872 (чотири тисячі вісімсот сімдеяст дві) гривні.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.