Справа № 824/577/15-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/577/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Хотинського РУЮ Чернівецької області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким скасувати постанову ВП№45969233 від 30.03.2015 р. про накладення штрафу в розмірі 340 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було винесено оскаржувану постанову від 30.03.2015 р. за повторне невиконання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2014 р., яким зобов'язано було його усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою, що розташована в АДРЕСА_1, площею 0,1429 га.. Зазначає, що згідно рішення суду на підставі якого видано виконавчий лист, судом встановлено та доведено, що 10 квітня 2014 р. представниками Хотинського виробничого сектора ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» був складений акт про встановлення межових знаків спірної земельної ділянки. Для виконання рішення вищезазначеного суду, позивач самовільно не може здійснити його виконання, оскільки не знає де закінчується в натурі його земельна ділянка та де повинний знаходитися межовий знак, між ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Позивач стверджує, що без залучення компетентних органів для вирішення цього спору на сьогоднішній день існують обставини, що утруднюють виконання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області.

ОСОБА_1 також зазначає, що державним виконавцем не було його ознайомлено з матеріалами справи, постановою про відкриття провадження, актами про перевірку та виїзд на місце розташування спірних межових знаків. Крім того, позивач є інвалідом другої групи, постійно перебуває у лікарні та проходить курси лікування, а розмір пенсії не вистачає на існування та лікування. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що постанова ВП№45969233 від 30.03.2015 р. про накладення штрафу в розмірі 340 грн. підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не з'явився, просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

Від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що оскільки від позивача, стосовно виконання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2014 р., не надходило ніяких відомостей, державним виконавцем здійснено виїзд за адресою знаходження земельної ділянки та з'ясовано, що перешкоди в її користуванні не усунуто, про що складено відповідний акт. Позивачу неодноразово направлялись вимоги стосовно виконання рішення суду, на які реагування не було. Підтверджень перебування позивача на лікуванні та хворобу не були пред'явлені державному виконавцю, а тому державним виконавцем було повторно здійснено виїзд за місцезнаходженням земельної ділянки в АДРЕСА_1, встановлено не усунення перешкод в її користуванні та законно винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу. Крім того, відповідач зазначає, що ОСОБА_1 жодного разу не скористався правом ознайомитись з матеріалами справи, а всі інші документи, які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, були надіслані позивачу за адресою, яка вказана у виконавчому документі.

Таким чином, державний виконавець вважає винесену постанову ВП№45969233 від 30.03.2015 р. про накладення штрафу в розмірі 340 грн. законною, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Сторони в судове засідання не прибули, написали заяви про розгляд справи без їх участі. Згідно ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе та доцільне розглянути дану адміністративну справу без участі сторін по справі на підставі наявних в ній матеріалів в порядку письмового провадження, що відповідає вимогам п. 10 ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

26 грудня 2014 р. Хотинським районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист відповідно до рішення суду від 30 жовтня 2014 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Хотинської міської ради Чернівецької області про скасування рішення Хотинської міської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку, яким зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належної йому земельної ділянки на праві власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0.1420 га, кадастровий номер НОМЕР_1, шляхом її звільнення. (а.с. 39).

Відділ державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області 12.01.2015 р. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області про зобов'язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належної йому земельної ділянки на праві власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0.1420 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення якої, для ведення особистого селянського господарства, шляхом її звільнення. (а.с. 43).

Державним виконавцем складено акт від 28.01.2015 р. за наслідками виїзду за адресою знаходження земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 0.1420 га та з'ясовано, що перешкоди в її користуванні не усунуто. (а.с. 38).

Позивачу направлялась вимога від 30 січня 2015 р. №733/02-43 про невиконання виконавчого документу та надання терміну до 06.02.2015 р. представити підтверджуючі документи по виконанню виконавчого документа. Крім того, 30 січня 2015 р. винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду в сумі 170 грн. (а.с. 33, 37).

Також, державним виконавцем складено акт від 06.02.2015 р. за наслідками повторного виїзду за адресою знаходження земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 0.1420 га та з'ясовано, що перешкоди в її користуванні не усунуто позивачем. (а.с. 34). 30.03.2015 р. відповідачем винесено постанову про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду в сумі 340 грн. (а.с. 32).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання суб'єктом владних повноважень вказаних критеріїв при прийнятті оскаржуваних рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Статтею 1 Закону № 606-XIV визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 606-XIV вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом (ч. 3 ст. 5 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У відповідності до положень ст. 75 Закону № 606-XIV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Статтею 89 Закону № 606-XIVУ визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем а порядку перевірки виконання судового рішення, проводився виїзд за адресою знаходження земельної ділянки по вул. Українській, м. Хотин, Чернівецької області, площею 0.1420 га та з'ясовано, що перешкоди в її користуванні не усунуто. Позивачу направлялась вимога про виконання судового рішення, однак в наслідок повторного виїзду за адресою знаходження земельної ділянки з'ясовано, що перешкоди в її користуванні не усунуто позивачем про що було складено акт від 06.02.2015 року. (а.с. 34, 37, 38). Таким чином, суд вважає, що відділ державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області при прийнятті оскаржуваної постанови діяв в межах норм чинного законодавства, позивачу надавався час для добровільного виконання рішення суду, однак ОСОБА_1 не скористався зазначеним правом.

Статтею 35 Закону № 606-XIV передбачено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені користатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторін виконавчого провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не повідомляв державного виконавця про наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій по виконанню рішення Хотинського районного суду Чернівецької області, хоча за твердженням позивача такі обставини існували.

Крім того, під час дослідження письмових доказів по справі судом встановлено, що державним виконавцем направлялись документи виконавчого провадження, а тому твердження позивача про не ознайомлення його з постановою про відкриття виконавчого провадження, знайшли свого підтвердження. (а.с. 41,43,44).

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідачем доведено правомірність вчинених дій.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відділ державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області довів правомірність вчинених дій та прийнятих рішень. У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, питання про стягнення судового збору судом не вирішується. На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 86, 94, 122, 128, 158, 159, 161- 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна