Справа № 826/7310/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 травня 2015 року № 826/7310/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів: Арсірія Р.О., Кузьменка В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавної казначейської служби України
до третя особаДержавної виконавчої служби України Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
проскасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій ВП № 46108163 від 01.04.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна казначейська служба України звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної виконавчої служби України про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій ВП № 46108163 від 01.04.2015.

У судовому засіданні 21.05.2015 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спор залучено Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач виконує в повному обсязі свої зобов'язання щодо відкриття асигнувань та їх спрямування Пенсійному фонду України, як головному розпоряднику бюджетних коштів, зокрема, за бюджетною програмою КПКВ 2506020, а тому не має права втручатись у діяльність і самостійно спрямувати бюджетні асигнування, надані Пенсійному фонду України та його територіальним органам. Також позивач посилався на те, що органи казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень за дорученнями розпорядників бюджетних коштів.

У судовому засіданні 21.05.2015 представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судове засідання 21.05.2015 представник відповідача не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи у судовому засіданні 21.05.2015 заперечила проти позовних вимог та просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів ухвалила продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час розгляду справи колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

20.01.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46108163, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а виданого 17.11.2011 Вінницьким районним судом Вінницької області про: "зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок основної пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №786 - XII від 28.02.1991 починаючи з 17 листопада 2008 року щомісячно, а також: відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян", які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №786 - XII від 28.02.1991 року здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з 17 листопада 2008 року щомісячно в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити різницю між нарахованою та раніше виплаченою основною та додатковою пенсіями ОСОБА_1. Зобов'язати Державне казначейство України перерахувати необхідні для виплати позивачу кошти."

12.02.2015 та 12.03.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено вимоги державного виконавця № 551/6.

11.03.2015 та 01.04.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанови ВП №45650703 про накладення штрафу, яким за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, які можуть бути виконані лише боржником накладено на Державну казначейську службу України штраф.

01.04.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову ВП № 46108163 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, якою стягнуто з Державної казначейської служби України витрати на проведення виконавчих дій у сумі 64,47 грн.

06.04.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову ВП № 46108163, якою виконавче провадження № 46108163 закінчено на підставі пункту 11 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Державна казначейська служба України не погоджуючись з постановою ВП № 46108163 від 01.04.2015 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій звернулась з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною другої статті 25 зазначеного Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Кошти виконавчого провадження складаються з: авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать законодавству. До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби. Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Постановою про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №46108163 від 01.04.2015 з позивача стягнуто витрати на проведення виконавчих дій у сумі 64,47 грн.

Детальний розрахунок суми витрат на проведення виконавчих дій наведений в зазначеній постанові та позивачем не заперечується факт понесення відповідачем витрат у сумі 64,47 грн. пов'язаних з організацією та проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 46108163.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частина п'ята статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач не надав доказів, які б підтверджували добровільне виконання рішення суду та вчинення ним дій, передбачених у виконавчому листі №2-а виданому 14.11.2011 Вінницьким районним судом Вінницької області, а також доказів, які б підтверджували поважність невиконання рішення суду, зокрема звернення до державного виконавця або до суду про зупинення виконавчого провадження чи зміну способу і порядку виконання рішення.

Посилання позивача на факт того, він в повному обсязі виконує свої зобов'язання щодо відкриття асигнувань та їх спрямування Пенсійному фонду України, як головному розпоряднику бюджетних коштів, зокрема, за бюджетною програмою КПКВ 2506020, не приймаються судом до уваги з огляду на те, що у виконавчому листі №2-а виданому 14.11.2011 Вінницьким районним судом Вінницької області чітко було передбачено необхідність перерахування саме необхідних для виплати позивачу, стягувачу за виконавчим провадженням, коштів.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що у державного виконавця були наявні правові підстави для стягнення з позивача витрат на проведення виконавчих дій та прийняття постанови ВП № 45650703 від 01.04.2015

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірія

В.А. Кузьменко