Справа № 826/8746/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8746/15

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

15 травня 2015 року м. Київ № 826/8746/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В.І., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

Громадської організації "Нефро-Надія"

до

Державного підприємства "Державний експертний центр МОЗ України"

про

зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Нефро-Надія» звернулась до суду з позовом до державного підприємства «Державний експертний центр МОЗ України» про визнання протиправним та зобов’язання скасувати протокол кваліфікаційної комісії державного підприємства «Державний експертний центр МОЗ України» №3 від 31.01.2011 та висновку щодо ефективності, безпечності та якості лікарського засобу, рекомендації його до державної реєстрації (перереєстрації) та внесення змін до реєстраційних матеріалів від 21.11.2011 №11_11_03/001-11.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, зокрема, чи немає підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У п. 1 ч. 2 статті 17 КАС України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію (пункт 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення підпункту 2 пункту З розділу IV Закону України "Про Конституційний Суд України" стосовно правових актів органів Верховної Ради України (справа про акти органів Верховної Ради України)).

Отже, юридичною формою рішення державного чи іншого органу є виданий цим органом відповідний акт, який є офіційним письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

.Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В той же час, відповідно до Статуту Державного підприємства “Державний фармакологічний центр” Міністерства охорони здоров’я України, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров’я України від 10.07.2008р. № 149-0, Державне підприємство "Державний фармакологічний центр" Міністерства охорони здоров'я України - уповноважена Міністерством охорони здоров'я України (далі - МОЗ) спеціалізована експертна установа у сфері реєстрації та контролю за обігом лікарських засобів в межах, передбачених Законом України "Про лікарські засоби", заснована на державній власності, яка входить до сфери управління МОЗ і утворена шляхом реорганізації Державного науково-експертного центру лікарських засобів (наказ МОЗ від 15.02.2000 р. № 23) та є його правонаступником, згідно законодавства України.

Наказом Міністерства охорони здоров’я України від 27.09.2010р. № 361-адм внесені зміни до Статуту підприємства, згідно яких назва підприємства змінена на Державне підприємство “Державний експертний центр Міністерства охорони здоров’я України”.

Відповідно до п.2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2005 р. № 376 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарського засобу здійснює МОЗ на підставі результатів експертизи реєстраційних матеріалів (реєстраційного досьє) на такий засіб та контролю його якості, проведених Державним фармакологічним центром МОЗ (далі - Центр).

Таким чином, кінцевому рішенню уповноваженого державного органу –Міністерства охорони здоров’я України про реєстрацію лікарського засобу передує проходження декількох етапів. Зокрема:

- експертиза реєстраційних матеріалів на лікарські засоби, що здійснюється Державним підприємством “Державний фармакологічний центр Міністерства охорони здоров’я України” відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 26 серпня 2005 року № 426 “Про затвердження Порядку проведення експертизи реєстраційних матеріалів на лікарські засоби, що подаються на державну реєстрацію (перереєстрацію), а також експертизи матеріалів про внесення змін до реєстраційних матеріалів протягом дії реєстраційного посвідчення”;

- розгляд заяви про реєстрацію лікарських засобів та прийняття передбаченого законом рішення про реєстрацію чи відмову в реєстрації лікарських засобів Міністерством охорони здоров’я України.

Отже, Протокол кваліфікаційної комісії та висновок щодо ефективності, безпечності та якості лікарського засобу, рекомендації його до державної реєстрації (перереєстрації) державного підприємства «Державний експертний центр МОЗ України» є підставою для прийняття відповідного рішення Міністерством охорони здоров’я України, носять рекомендаційний характер. Відтак Протокол кваліфікаційної комісії та висновок щодо ефективності, безпечності та якості лікарського засобу, рекомендації його до державної реєстрації (перереєстрації) державного підприємства «Державний експертний центр МОЗ України» не є рішеннями суб’єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства.

Саме рішення Міністерства охорони здоров’я України про реєстрацію чи відмову в реєстрації лікарських засобів має певні юридично-правові наслідки для суб’єктів правовідносин та є рішенням суб’єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене державне підприємство «Державний експертний центр МОЗ України» не наділено управлінськими функціями, отже не є суб'єктом владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України, а відтак як рішення так і дії не підлягають оцінці в порядку адміністративного судочинства, отже даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається (ч. 5 ст. 109 КАС України).

Оскільки позов Громадської організації «Нефро-Надія» не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд вбачає наявними підстави для відмови у відкритті провадження.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109, ст. ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Громадської організації «Нефро-Надія» до державного підприємства «Державний експертний центр МОЗ України» про визнання протиправним та зобов’язання скасувати протокол кваліфікаційної комісії державного підприємства «Державний експертний центр МОЗ України» №3 від 31.01.2011 та висновку щодо ефективності, безпечності та якості лікарського засобу, рекомендації його до державної реєстрації (перереєстрації) та внесення змін до реєстраційних матеріалів від 21.11.2011 №11_11_03/001-11.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Роз’яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда

Додаток: копія позову з доданими матеріалами на _________аркушах.