Справа № 818/285/15
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 р.Справа № 818/285/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2015р. по справі № 818/285/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб"

про стягнення боргу з відшкодування пільгових пенсій,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в м.Лебедині та Лебединському районі звернулося до суду з адміністративним позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" про стягнення боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за січень 2015 року в сумі 11479,01 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач до 01.01.2015 року перебував на обліку в управлінні, як платник фіксованого сільськогосподарського податку, тому був звільнений від обов'язку відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій. 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок. Тому підстав для подальшого звільнення відповідача від відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788), до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) немає.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 року позов задоволено. Стягнуто з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" (42200, Сумська область, м. Лебедин, пров. Хіміків, 2, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі (42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. Антонова, 6-Б, ) борг з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за січень 2015 року в сумі 11479,01 грн. (одинадцять тисяч чотириста сімдесят дев'ять грн. 01 коп.).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням нормматеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи скарги підтримав у повному обсязі з підстав і мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності постанови суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області, як платник внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно повідомлення та розрахунку №478/02-07 від 15.01.2015 року місячна плата відповідача з 1 січня 2015 року по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій становить 11479,01 грн. Однак, відповідачем до 25.12.2014р. вказана сума сплачена не була.

Оскільки заборгованість відповідача погашена не була, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є обґрунтованими та правомірними, а тому підлягають задоволенню.

В доводах апеляційної скарги відповідач зазначив, що особи, що мають право на пільгову пенсію, займали на підприємстві посади або доярки, або тракториста-машиніста, а зазначені посади до списку №2 не включені, а тому вимоги позивача по стягненню витрат на виплату пільгових пенсій по списку №2 не можуть бути задоволені; зазначив, що відшкодуванню підлягають лише витрати Пенсійного фонду України, а не витрати Державного бюджету України; та що фіксований сільськогосподарський податок став єдиним податком четвертої групи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 №21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за №64/68663 (далі - Інструкція) - відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) в розмірі 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Законом №1058.

Законодавчим актом, який регулював порядок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за пунктами "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р., №1788-ХІІ (далі - Закон №1788) є Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року, №400/97-ВР (далі - Закон №400).

Згідно ст.2 Закону №400 для платників збору, підприємств, установ, організацій, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а згідно абзацу 3 п. 1 ст.4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" ставка збору на такий об'єкт оподаткування складає 100 відсотків.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" до 01.01.2015 року перебувало на обліку в управлінні як платник фіксованого сільськогосподарського податку, тому було звільнено від обов'язку відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок, підстав для подальшого звільнення відповідача від відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону "Про пенсійне забезпечення", до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не вбачається.

Щодо посилання відповідача на норми абз.5 п.2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що з 01.01.2005 року виплата пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, а тому не є витратами Пенсійного фонду, колегія суддів зазначає таке.

Зміни до вищезазначеної норми були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку» (далі - Закон № 2613-ІV), цим же Законом було доповнено абз.4 п.1 ст.2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» словами «крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку».

Законом № 2613-ІV визначено сферу його регулювання і стосується він лише внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення, що регламентують роботу працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку.

Таким чином, фінансування пільгових пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України стосувалося лише колишніх працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку, за рахунок чого вони і були звільнені від обов'язку відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, закріпленого у ст.2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів також зазначає, що з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», СТОВ «Хлібороб» з 01.01.2015 року не є платником фіксованого сільськогосподарського податку.

Тобто, твердження відповідача, що відбулося перейменування "фіксованого податку сільськогосподарського податку" на "єдиний податок четвертої групи" є безпідставними, оскільки глава 2 Подакового кодексу України "фіксований сільськогосподарський податок" виключена згідно із Законом України від 28.12.2014р. №71-VIII ЗУ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи".

Інших пільг по сплаті пільгових пенсій підприємство не має, пільгові пенсії, призначені його колишнім працівникам, фінансуються на загальних підставах, тобто за рахунок коштів Пенсійного фонду України, які підлягають відшкодуванню підприємством.

Згідно з п. 6.8 р.6 Інструкції підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідачем в зазначений термін вказана заборгованість в сумі 11479,01 грн. не була погашена.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних висновків.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2015р. по справі № 818/285/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 25.05.2015 р.