Справа № 810/541/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/541/15 Головуючий у 1-й інстанції:Панова Г.В. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області Про скасування повідомлення-рішення податку на додану вартість, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, 13.01.2015 Броварською ОДПІ проведена камеральна перевірка своєчасності сплати податку на додану вартість ФОП ОСОБА_2

За результатами перевірки складено Акт від 13.01.2015 № 000009/10-06-17-04/НОМЕР_1, яким встановлено несвоєчасну сплату податку на додану вартість та порушення фізичною особою підприємцем пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України.

На підставі висновків Акта перевірки податковим органом прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 14.01.2015 року № та № .

Не погоджуючись із таким висновком податкового органу, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому просив суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати вказані вище податкові повідомлення-рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що податкові зобов'язання з податку на додану вартість у 2012 році сплачені позивачем у розмірі та строки, встановлені згідно з нормами Податкового кодексу України, а тому, підстави для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень у контролюючого органу були відсутні.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.31.1 ст.31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Так, згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст.57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкових зобов'язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано до Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податкові декларації з податку на додану вартість за січень-серпень 2012 року, в строки передбачені статтею 203 Податкового кодексу України.

На виконання самостійно визначених у податкових деклараціях зобов'язань позивачем було сплачено до державного бюджету податок на додану вартість за січень-серпень 2012 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками банку по рахунку, а також платіжними дорученнями.

З зазначених виписок банку по рахунку ОСОБА_2 та платіжних доручень судом встановлено, що позивачем сплачено до Броварського УДКС України у Київській області 28.02.2012 року 4348,00 грн. із призначенням платежу 101; ПДВ за січень 2012 року; 28.03.2012 року за лютий 2012 року; 26.04.2012 року за березень 2012 року; 29.05.2012 року за квітень 2012 року; 20.06.2012 року за травень 2012 року; 26.07.2012 року за червень 2012 року; 20.08.2012 року за липень 2012 року; 26.03.2012 року за серпень 2012 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач своєчасно та у повному обсязі сплатив самостійно визначені суми податкових зобов'язань.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта на ту обставину, що невірно зазначений позивачем у платіжних дорученнях рахунок (податок на доходи фізичних осіб) призвів до зарахування коштів на інший рахунок, а отже є підставою для скасування судового рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

При цьому, важливе значення для вирішення даної справи має факт зарахування коштів до бюджету, оскільки в такому випадку відсутні ознаки складу правопорушення у вигляді несплати узгодженої суми податкового зобов'язання, а зокрема наслідки, що можуть проявлятися у недотриманні державним бюджетом відповідних коштів.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.