Справа № 815/1257/15
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1257/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Одеса 10год.00хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Слободянюка К.С.

За участю сторін:

Від позивача: Афанасьєва М.В. - за довіреністю

Від відповідача: Савецька Н.С. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр" до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу та податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр", в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення керівника Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області про проведення позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр", оформлене наказом №471 від 25.11.2014 р.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області від 17 січня 2015 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр" за податком на додану вартість на загальну суму 1434134грн; стягнути судові витрати в розмірі 560 гривень 28 копійок.

Ухвалою суду від 20.05.2015 року провадження в адміністративній справі №815/1257/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТЕХЦЕНТР" до Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2015 року № в частині податкового зобов'язання ТОВ "АВТОТЕХЦЕНТР" з ПДВ на загальну суму 1085151 грн. (ПДВ - 723434 грн., штрафні санкції - 361717 грн.) - закрито у зв'язку з примиренням сторін внаслідок застосування податкового компромісу.

Отже податкове повідомлення-рішення від 17.01.2015р. на момент вирішення спору по суті оскаржується стосовно суми 232655грн. (за основним платежем) та 116328грн. (за штрафними санкціями).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність оскаржуваного наказу про проведення позапланової виїзної перевірки та податкового повідомлення-рішення та відсутність в його діях порушень норм Податкового кодексу України, посилаючись на наступне.

Відповідачем на адресу підприємства направлялися письмові запити про надання пояснень та завірених належним чином документів, на які позивач надав відповіді у порядку, передбаченому законодавством. При цьому, вказані письмові запити не містили підстави для їх надіслання, передбачені п.73.3 статті 73 Податкового кодексу України. В оскаржуваному позивачем наказі від 25.11.2014 року №471 про проведення позапланової виїзної перевірки зазначено, що перевірку призначено на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу, при цьому направлення на проведення перевірки містить інші підставу для проведення означеної перевірки, а саме: пп. 78.1.4. п. 78.1 ст. 78 ПКУ. Позивач звертався до податкового органу з запитом стосовно надання роз'яснень з приводу підстав для проведення перевірки, однак до теперішнього часу відповіді не отримав.

Отже, на думку позивача, у податкового органу не було підстав для видання наказу № 471 від 25.11.2014 р. про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Автотехцентр» та оформлення направлення на перевірку від 26.11.2014 р №01-045.

Висновки акту перевірки ґрунтуються переважно на податковій інформації, отриманій відповідачем від інших органів податкової служби, при цьому жодного посилання на порушення норм податкового законодавства з боку позивача акт перевірки не містить, зазначаються лише суб'єктивні припущення посадових осіб без посилань на первинні документи. Позивачем при проведенні перевірки ТОВ "АВТОТЕХЦЕНТР" надано усі первинні документи, що вимагалися у письмовому запиті ДПІ, і зауважень до їх оформлення у відповідача не було. Надати будь-які інші документи позивач не міг, оскільки проведенням перевірки без належного повідомлення про її початок він був позбавлений такої можливості.

Позивачем, на підтвердження включення сум ПДВ до складу податкового кредиту ТОВ «Автотехцентр» складено та надано на перевірку ДПІ у м. Іллічівську всі необхідні первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тому висновки викладені в Акті перевірки є необгрунтованими. Постачальник ТОВ «Беверлі Рокс» в повному обсязі задекларував податкові зобов'язання на суму 956089 грн., що підтверджується копіями податкових декларацій з податку на додану вартість та Додатками №5 Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.

У судовому засіданні представник ТОВ "АВТОТЕХЦЕНТР" позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов з наведених вище підстав.

Відповідач з адміністративним позовом не погоджується та вважає його таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку з встановленням порушення позивачем вимог податкового законодавства. В підтвердження зазначеного останній посилається на те, з аналізу податкової інформації та наданих до перевірки документів, податковий орган дійшов висновку, що в межах дії договорів, укладених ТОВ "Автотехцентр" з контрагентом ТОВ «Беверлі Рокс», роботи по технічному обслуговуванню та поставці дизельного пального в адресу ТОВ "Автотехцентр" не відбувались. Первинна бухгалтерська документація, будь - які інші первинні та фінансово - господарські документи, податкові накладні видані від імені ТОВ «Беверлі Рокс» не є такими, що підтверджують здійснення господарських операцій, а отже не можуть бути підставою для віднесення ТОВ "Автотехцентр" сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту. Враховуючи вищевикладене, ТОВ "Автотехцентр" на порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України завищено суму податкового кредиту, сформованого по операціям з ТОВ «Беверлі Рокс», у розмірі 956 089 грн., в тому числі: в лютому 2014р.- 368317грн. (сума завищення підпала під процедуру податкового компромісу) в березні 2014р.- 355117грн. (сума завищення підпала під процедуру податкового компромісу), в квітні 2014р. - 232 655грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м.Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області на підставі п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73 ПК України на адресу TOB "Автотехцентр" було надіслано запити від 17.04.2014 року № 5357/10/15-0315-02-18, від 19.06.2014 року вих. №8920/10/15-0315/02-18 та від 27.06.2014 року №9381/10/15-0315-02-18 про термінове надання пояснень та їх документального підтвердження щодо здійснення господарських операцій з ТОВ «Беверлі Рокс» () за період лютий 2014 року, за період 01.03.2014 року -30.04.2014 рік, за період березень 2014 року.

ТОВ «Автотехцентр» до ДПІ у м. Іллічівську надано відповіді від 23.07.2014 року за вих. №243, №244, №245 що запити про надання письмових пояснень та документів, які підтверджують здійснення господарських операцій з ТОВ «Беверлі Рокс» не містять вказівки на підстави для надіслання запиту, передбаченої п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, тому підприємство звільняється від обов'язків надавати відповідь на такі запити.

Відповідно до п.73.3 ст.73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом. Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі. Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит. Інформація на запит контролюючого органу надається Національним банком України, іншими банками безоплатно у порядку і обсягах, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом досліджені письмові запити відповідача від 17.04.2014 року, 19.06.2014 року та від 27.06.2014 року, та встановлено, що вони дійсно не містять конкретну підставу для надіслання запитів відповідно до п.73.3 ст.73 (абзац 3), тобто запити складені з порушенням вимог, викладених в абзацах 1,2 цього пункту ст.73 ПК України, що звільняє платника від обов'язку надати відповідь на такий запит.

Відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Отже, суд погоджується з позицією позивача стосовно відсутності підстав у відповідача для призначення позапланової документальної перевірки позивача на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України. Разом з тим, наказом ДПІ у м.Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області № 471 від 25.11.2014 року на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки TOB "Автотехцентр" з 26.11.2014 року протягом п'яти робочих днів.

Проте, беручи до уваги, що наказ № 471 від 25.11.2014 року було реалізовано, перевірку проведено та складено акт перевірки №2647/15-03-22-01-0302/30851352 від 09.12.2014 року, прийнято податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2015 року, яке є предметом оскарження, вважається, що спірний наказ вичерпав свою дію шляхом його реалізації, тому суд не вбачає підстав для скасування вказаного наказу, оскільки це не призводить до поновлення порушених прав позивача, а тому не є належним способом захисту порушеного права.

Стосовно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що фахівцем податкового органу на підставі направлення від 26.11.2014 року № 271, виданого Державною податковою інспекцією у м. Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області, згідно із пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр" з питань правомірності формування податкового кредиту в частині господарських відносин з ТОВ «Беверлі Рокс» () за період 01.02.2014р. - 30.04.2014р.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складений Акт № 2647/15-03-22-01-0302/30851352 від 25.11.2014р. «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Автотехцентр» () з питань правомірності формування податкового кредиту в частині господарських відносин з ТОВ«Беверлі Рокс» (), за період 01.02.2014р. - 30.04.2014р».

В висновках акту перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення з боку позивача п. 198 1. п.198.3, п.198.6, ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету ТОВ «Автотехцентр» у сумі 956 089грн., в тому числі: у лютому 2014р.- 368 317грн., в березні 2014р.- 355 117грн. в квітні 2014р. - 232 655грн. (остання є спірною після постановлення судом ухвали від 20.05.2015р. про закриття провадження у справі).

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивач подав до ДПІ у м. Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області заперечення від 29.12.2014 р вих.. №533. За результатами розгляду заперечень податковим органом прийнято рішення від 14.01.2015 року №395/15-09-22-0404 згідно якого, заперечення були розглянуті, однак висновки акту перевірки залишені без змін.

На підставі акту перевірки від 25.11.2014р. ДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 17.01.2015р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 1434134 грн., з яких за основним платежем - 956089 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 478045 грн. у зв'язку з порушенням позивачем п.п.198.1, пл.198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його суду.

Як вже зазначалося раніше ухвалою від 21.05.2015 року у зв'язку з примиренням сторін (досягнуто податковий компроміс) закрито провадження у справі в частині вимог про визнання протиправним та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення в частині збільшення грошового зобов'язання ТОВ "АВТОТЕХЦЕНТР" з ПДВ на загальну суму 1085151 грн. (ПДВ - 723434 грн., штрафні санкції - 361717 грн.), за період лютий, березень 2014 року.

Таким чином, суд розглядає вимогу позивача щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 17.01.2015 року в частині збільшення грошового зобов'язання з ПДВ на суму 232 655 грн. (за основним платежем) та 116328грн. за штрафними санкціями.

Суд погоджується з правовою позицією позивача виходячи з наступного.

Підставою для висновку про завищення податкового кредиту ПДВ та відповідно заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, за квітень 2014р. на суму 232655грн. слугувало наступне.

Податковий кредит з ПДВ за вказаний період сформовано за результатами господарських відносин позивача з ТОВ «Беверлі Рокс».

Так, згідно акту перевірки, перевіряючими під час проведення перевірки була використана податкова інформація отримана від ОУ Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області щодо ТОВ «Автотехцентр» (вх. ДПІ № 12714 від 17.11.2014р.), а також використані: Декларації з податку на додану вартість, подані до ДПІ у м. Іллічівську: за лютий 2014 року від 20.03.2014р. за № за березень 2014 року від 18.04.2014р. за № за квітень 2014 року від 20.05.2014р. за № , уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість в зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 16.07.2014р. № 9 (за квітень 2014 року).

Крім того, в акті перевірки податковий орган посилається на Акт ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області від 10.04.2014р. № 137/22-03/38984413 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Беверлі Рокс» (код за ) при фінансово - господарським взаємовідносинам з контрагентами постачальникам та контрагентами покупцями за період грудень 2013 року та січень, лютий 2014 року, Акт від 11.07.2014р. №330/10-13-22-03/38984413 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Беверлі Рокс» (код за ) при фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами - постачальникам та контрагентами - покупцями за період березень, квітень, травень 2014 року»

При проведенні перевірки ТОВ "Автотехцентр" по взаємовідносинах з ТОВ«Беверлі Рокс» () за період 01.02.2014р. - 30.04.2014р. на підставі наданих до перевірки документів, встановлено наступне, що між ТОВ "Автотехцентр" (Замовник), та ТОВ«Беверлі Рокс» (Виконавець), укладено договір на технічне обслуговування та ремонт техніки від 02.01.2014р. №02/01/2014т0 із додатками.

Згідно результатів відпрацювання ТОВ «Автотехцентр» в рамках Наказу ГУ Міндоходів України № 245/ДСК від 05.07.2013р. та Наказу ДФС України № 110/ДСК, ОУ Білгород- Дністровської ОДПІ ГУ Міндоходів було встановлено, що посадовими особами СГД запроваджуються та використовуються схеми з безпідставного формування кредиту з ПДВ та валових витрат підприємства з метою подальшого умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах.

Проведеним аналізом, наданих до перевірки актів виконаних робіт за лютий - квітень 2014р. встановлено, що на виконання робіт по технічному обслуговуванню техніки по договору № 02/01/2014ТО від 02.01.2014р. за квітень 2014р. витрачено 914,3 людино/год.

З врахуванням того, що на підприємстві ТОВ «Беверлі Рокс» в лютому-квітні 2014 року працював 1 працівник (за даними форми 1 ДФ), при роботі повний календарний місяць за квітень 2014р.( 30днів) одним працівником відпрацьовано 914,3 години на місяць або 30,5 годин на добу, що унеможливлює виконання обсягу робіт по технічному обслуговуванню техніки згідно договору № 02/01/2014ТО від 02.01.2014р. власними силами ТОВ «Беверлі Рокс» в зв'язку з відсутністю необхідної чисельності працівників з відповідною кваліфікаційною освітою та основних засобів.

Крім того, ТОВ «Беверлі Рокс» на виконання умов договору № 02/01/2014ТО від 02.01.2014р. по технічному обслуговуванню та ремонту техніки в свою чергу могло залучати третіх осіб, в ході перевірки проведено аналіз даних інтегрованої автоматизованої інформаційної системи ДПС «Податковий блок», за результатами якого встановлено, що залучення підприємств (організацій) з боку ТОВ «Беверлі Рокс» на виконання умов договору від 02.01.2014р. №02/01/2014т0 по технічному обслуговуванню та ремонту, постачання дизельного пального згідно договору від 03.03.2014р. № 3-03/2014Т не відбувалось.

Враховуючи вищенаведене в межах дії договорів, укладених ТОВ "Автотехцентр" з контрагентом ТОВ «Беверлі Рокс», роботи по технічному обслуговуванню та поставці дизельного пального в адресу ТОВ "Автотехцентр" не відбувались.

У зв'язку з цим, первинна бухгалтерська документація, будь - які інші первинні та фінансово - господарські документи, податкові накладні видані від імені ТОВ «Беверлі Рокс» не є такими, що підтверджують здійснення господарських операцій, а отже не можуть бути підставою для віднесення ТОВ "Автотехцентр" сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ "Автотехцентр" на порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України завищено суму податкового кредиту, сформованого по операціям з ТОВ «Беверлі Рокс», у тому числі у розмірі 232 655грн. за квітень 2014р.

Однак на думку суду, такі висновки відповідача є необґрунтованими з огляду наступного.

Судом встановлено, що господарські відносини між ТОВ «Автотехцентр» та ТОВ «Беверлі Рокс» ґрунтувались на договорі №02/01/2012ТО на технічне обслуговування та ремонт техніки від 02.01.2014 року. Згідно умов означеного договору ТОВ « Беверлі Рокс » - Виконавець, з однієї сторони, та ТОВ "Автотехцентр" - Замовник, з іншої сторони, замовник доручає, а Виконавець бере на себе технічне обслуговування та ремонт Техніки відповідно до переліку, який додається до Договору (Додаток № 2). Додаткова Техніка, що підлягає технічному обслуговуванню і ремонту Виконавцем, оформляється відповідними Додатками до цього Договору. Відповідно до п. 2 договору сторони підтверджують поняття таких термінів: технічне обслуговування - комплекс операцій з підтримання працездатності або технічно справного стану Техніки при використанні за призначенням, зберігання і транспортування; ремонт - комплекс операцій з відновлення справності або роботоздатності Техніки та відновлення ресурсів Техніки або їх складових частин. Виконавець за заявкою Замовника здійснює наступні види технічного обслуговування і ремонту: сезонне технічне обслуговування, щоденне технічне обслуговування (ТЕ), друге технічне обслуговування (ТО-2) згідно Примірного переліку операцій з технічного обслуговування (Додаток № 1 до Договору), поточний і капітальний ремонт. Технічне обслуговування буде здійснюватись Виконавцем своїми силами або із залученням третіх осіб. Замовник має право викликати механіка Виконавця в усіх випадках зупинки Техніки в результаті несправності. Виконавець щомісяця в останній день кожного поточного місяця надає Замовнику акти виконаних робіт з описом проведених робіт та понесених витрат.

До Договору від 02.01.2014р. №02/01/2014ТО надано додатки додаток 1: приблизний перелік робіт по технічному обслуговуванню; додаток 2: перелік техніки, що надається на техобслуговувавання та ремонт, копія наказу 3/К від 22.02.2014р. про призначення на посаду директора ТОВ «Беверлі Рокс», Шеляг С.Г., підстава Протокол загальних зборів учасників ТОВ «Беверлі Рокс» № 3 від 21.02.2014р.

На виконання умов вказаного договору позивачем були надані акти виконаних робіт, у тому числі за період з 01.04.2014р. по 30.04.2014р., датовані 30.04.2014р.

Предметом дослідження судом є також податкова накладна №177 від 30.04.2014 року, номенклатура - послуги з техобслуговування на суму 1 395 928, 9 у т. ч. ПДВ 232 654, 82 грн.

Суми податку на додану вартість за податковою накладною, отриманою від контрагента (податкова накладна №177), позивачем включено до податкового кредиту відповідних періодів, відображена у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку в додану вартість та даним декларації з ПДВ за квітень 2014 року.

Первинні документи, що підтверджують товарність господарської операції з придбання позивачем послуг, виконання означених в договорі на технічне обслуговування послуг, а також виникнення права на віднесення сум сплаченого ПДВ до складу податкового кредиту залучені до матеріалів справи та підтверджують реальність господарських операцій позивача з визначеним в акті перевірки контрагентом, та обґрунтованість віднесення спірної суми ПДВ до податкового кредиту (договір, податкова накладна, акти виконаних робіт, платіжні доручення, тощо).

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту встановлений статтею 198 ПК України.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Проте, включена позивачем до складу податкового кредиту спірна сума податку на додану вартість на відповідну дату була підтверджена наявною в матеріалах справи податковою накладною, що була виписана ТОВ «Беверлі Рокс» згідно п.201.1 ст.201 ПК України, відповідно до якого платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються певні реквізити.

Відповідно до пунктів 201.4, 201.6, 201.8, 201.10 ст.201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно пунктів 1, 6.2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011р. №1379, податкову накладну заповнює особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена у цьому пункті. Податкова накладна є підставою для віднесення до податкового кредиту витрат зі сплати податку на додану вартість у покупця, зареєстрованого як платник податку.

Згідно ст.509 ЦК України та ст.173 ГК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Правовими наслідками укладення правочину є виникнення у сторін такого договору взаємних прав та обов'язків з їх подальшою реалізацією. Оскільки вищезазначений договір був укладений сторонами, скріплений печатками та підписами, сторонами виконані зобов'язання за цим договором (сплачені кошти, переданий товар), то відповідно такий договір не може бути визнаний фіктивним. Отже, відповідачем зроблено необґрунтований висновок про безтоварність укладеної між позивачем та його контрагентом угоди (відсутність реального характеру задокументованої господарської операції).

Як вбачається з акту перевірки, відповідачем була досліджена вся первинна документація, а саме: договір на технічне обслуговування та ремонт техніки від 02.01.2014 р. №02/01/2014 ТО із додатками, податкова накладна, рахунки, акти виконаних робіт по технічному обслуговуванню ТО 2 (щоденному) тягачів, автопогрузчиків, виписки по банківським рахункам, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних, оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» декларації за період: лютий-квітень 2014 року, реєстри отриманих та виданих податкових накладних, товарно-транспортну накладну, журнал реєстрації довіреностей.

Судом встановлено, що укладений між позивачем та ТОВ «Беверлі-Рокс» договір не є недійсним в силу вказівки на це в законі, відсутні судові рішення про визнання його недійсним, реальність господарських операцій за цим договором підтверджується первинними документами в матеріалах справи.

Позивач та його контрагент ТОВ «Беверлі-Рокс» належним чином оформили договірні правовідносини та на виконання вимог законодавства оформили первинні документи бухгалтерської та податкової звітності, дефектність яких нічим не підтверджена.

Згідно умов договору №02/01/2014ТО технічне обслуговування буде здійснюватись Виконавцем своїми силами або із залученням третіх осіб. Замовник має право викликати механіка Виконавця в усіх випадках зупинки Техніки в результаті несправності. Виконавець щомісяця в останній день кожного поточного місяця надає Замовнику акти виконаних робіт з описом проведених робіт та понесених витрат.

Тобто в даному випадку посилання відповідача на відсутність у контрагента позивача власних можливостей на виконання умов вказаного договору є безпідставними, оскільки останній має право залучати третіх осіб для виконання зобов'язань з надання послуг.

Відповідач в акті перевірки посилається на те, що аналізом баз даних та податкової інформації було встановлено, що ТОВ «Беверлі-Рокс» під час виконання умов договору на технічне обслуговування та ремонт техніки не залучав третіх осіб, однак доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем надано не було та акт перевірки обґрунтованих даних з цього приводу не містить.

Також не є підставою для висновку про завищення податкового кредиту за перевіряємий період у спірній сумі і дані Актів про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Беверлі-Рокс», оскільки фактичне зіставлення даних первинних бухгалтерських документів з даними податкового обліку в такому разі (в разі неможливості провести зустрічну звірку) не відбулося, як того вимагають положення п.73.5 ст.73 ПК України.

Згідно п.5.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Відповідно до п.6 Порядку №984 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до ст.83 ПК України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Згідно п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

В акті перевірки ТОВ «Автотехцентр» не обґрунтовано згідно з вимогами Порядку, в чому полягає порушення позивачем п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України з посиланням на первинні або інші документи бухгалтерського та податкового обліку, тому цей акт оцінюється судом за правилами ст.86 КАС України як доказ, що не підтверджує наявність такого порушення у зв'язку з включенням ТОВ «Автотехцентр» до складу податкового кредиту спірної суми ПДВ по господарським операціям з ТОВ «Беверлі Рокс» у квітні 2014р. до податкової звітності.

Заперечуючи проти позову, відповідач не наводить на спростування доводів позивача інших, ніж зазначені в акті, обставин та міркувань.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем не доведена, висновки акту (в дослідженій судом частині) не знайшли об'єктивного підтвердження в ході судового розгляду.

Враховуючи необґрунтованість висновків акту перевірки, суд дійшов висновку про протиправність (частково) оскарженого податкового повідомлення-рішення, що є підставою для визнання його протиправним та скасування і часткового задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр" з відмовою у позові в частині скасування наказу як протиправного.

Судові витрати розподілити згідно із нормою ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр" до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу та податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області від 17 січня 2015 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр" за податком на додану вартість на загальну суму 348983 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехцентр" 560, 28 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 26.05.2015р.

Суддя М.М. Аракелян