Справа № 2а/593/12/15
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 р. Справа № 876/4003/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 13.03.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області про визнання незаконною відмову в призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію, посилаючись на те, що відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідачем за результатами проведеної перевірки було встановлено, що трудова книжка видана 09 березня 1981 року на ім'я ОСОБА_1 не відповідає її паспортним даним, тобто відсутні дані про належність їй трудової книжки, та згідно записів даної трудової книжки, її загальний страховий стаж становить 24 роки 11 місяців 28 днів, і є недостатнім для призначення такої пенсії. Вважає, що такі дії відповідача є незаконними, такими, що порушують її конституційне право на пенсійне забезпечення, оскільки трудова книжка належить їй, і відповідно до записів зазначених в ній, а також у відповідності з довідками виданими їй Управлінням соціального захисту населення Бережанської РДА Тернопільської області її загальний страховий стаж становить понад 33 роки при необхідних 30 роках. Просить суд визнати зазначену відмову відповідача - незаконною та зобов'язати відповідача призначити та виплатити їй вищезгадану пенсію з 29 грудня 2014 року. Просить позов задоволити.

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 13.03.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.7-2 загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - незаконними та протиправними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 29 грудня 2014 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 с. Біще, Бережанського району, Тернопільської області, про що 20.01.1960 року їй було видане виконкомом Біщенської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 в якому її прізвище вказане "ОСОБА_1".

09 березня 1981 року на ім'я позивача ОСОБА_1 було заведено трудову книжку, в якій її прізвище було зазначене російською мовою " ОСОБА_1".

26 лютого 1983 року позивачем зареєструвано шлюб з гр.ОСОБА_5 що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №0 виданого Відділом ДРАЦСу реєстраційної служби, Бережанського РУЮ у Тернопільській області, після чого змінила своє д.п. "ОСОБА_1" на прізвище чоловіка "ОСОБА_1".

Зазначені зміни її прізвища були занесені в належну їй трудову книжку, де у графі прізвище воно було зазначене російською мовою через дефіс із дошлюбним її прізвищем, а саме: "ОСОБА_1", що аналогічно "ОСОБА_1-ОСОБА_1", даний факт підтверджується наданими в судовому засіданні у суді першої інстанції поясненнями свідка ОСОБА_6

Разом з тим, судом встановлено, що 16.12.1981 року позивач був прийнятий на роботу в Бережанський овочесушильний завод та 05.04.2002 року був звільнений з роботи ВАТ "Бережанського консервного заводу", про що в належній їй трудовій книжці були зроблені відповідні записи прийняття та звільнення її з роботи, згідно яких її загальний страховий стаж становить: 22 роки 6 місяців і 28 днів.

Даний факт підтвердили під час розгляду справи в судовому засіданні у суді першої інстанції свідки: ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що в періоди з 12.03.2004 року по 10.05.2013 року; 16.07.2013 року по 24.10.2013 року та з 25.10.2013 року по 26.12.2014 року позивач перебував на обліку в Бережанському районному управлінні соціального захисту населення як одержувач компенсації по догляду за особою похилого віку ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується довідками за №№ 6801, 7242, 7669 виданими 05.12.2014 року, 15.12.2014 року, 29.12.2014 року Управлінням соціального захисту населення, Бережанської РДА, Тернопільської області, згідно з якими її загальний страхових стаж становить: 10 років 7 місяців 7 днів.

Згодом, маючи вік 55 років та загальний страховий стаж понад 33 роки, 29.12.2014 року позивач звернулася до відповідача з заявою та всіма необхідними документами про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мали жінки. яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року був затверджений Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плат, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи .

Згідно п.20 цього Порядку, у тих випадках , коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

03 лютого 2015 року позивач отримала від відповідача відмову за № 387/01-03 у призначенні їй такої пенсії, в обґрунтування якої відповідач посилається на те, що за результати проведеної ними перевірки первинних документів було встановлено, що трудова книжка, видана 09.03.1981 року на ім'я ОСОБА_1 не відповідає паспортним даним позивачки, тобто відсутні дані про належність їй трудової книжки, а також встановлено, що загальний страховий стаж позивачки , згідно записів даної трудової книжки становить 24 роки 11 місяців 28 днів, і є недостатнім для призначення їй пенсії за віком у мінімальному розмірі, у зв'язку з достроковим виходом на пенсію, оскільки в даній трудовій книжці відсутні дані по перейменування Бережанськного овочесушильного заводу в ВАТ "Бережанський консервний завод" на якому протягом періоду часу з 16.12.1981 року по 05.04.2002 року працювала позивачка, і за фактом перевірки нарахування зарплати позивачці за вищевказаний період її роботи встановлено, що в книгах по нарахуванні заробітної плати за 1981 рік, за червень 1982 року, за період з січня по серпень 1983р., за 1988 рік, за період з січня по лютий 1996 рік, за період з січня по квітень та за листопад 1997 року, за період з січня по червень та за період з вересня по жовтень 1998 року, за періоди з січня по лютий, з квітня по червень та за період з вересня по грудень 1999 року вона не значиться.

Також, згідно поданих позивачкою довідок Управління соціального захисту населення, з яких вбачається, що вона здійснювала догляд за особою похилого віку, не можливо обчислити страховий стаж позивачки, оскільки у системі персоніфікованого обліку, на підставі якого здійснюється обчислення страхового стажу, відсутні відомості за 2004,2005,2006 рр., у зв'язку з тим, що Управлінням соціального захисту населення Бережанської РДА не подано індивідуальних відомостей на застраховану особу, як цього вимагає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Апеляційний суд звертає вважає неприйнятними твердження відповідача про відсутність в даній трудовій книжці запису про перейменування Бережанського овочесушильного заводу в ВАТ "Бережанський консервний завод" на яких працювала позивачка в період часу з 16.12.1981 року по 05.04.2002 року, та записів про нарахування їй заробітної плати, протягом вказаного періоду час, оскільки дані записи не виконувалися позивачем, а відділом кадрів зазначених вище підприємств.

Також судова колегія вважає, що відповідач при обчисленні загального страхового стажу позивача, безпідставно не взяв до уваги довідки видані позивачу Управлінням соціального захисту населення Бережанської РДА, Тернопільської області з яких вбачається, що позивачка в періоди часу з 12.03.2004 року по 10.05.2013 року; 16.07.2013 року по 24.10.2013 року та з 25.10.2013 року по 26.12.2014 року, здійснювала догляд за особою похилого віку ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 за що отримувала грошові компенсації та у відповідності з якими її страховий стаж становить 10 років 7 місяців 7 днів.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 13.03.2015 року у справі №2-а/593/12/2015 (593/189/15-а) - без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич