Справа № 2601/16741/12
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

при секретарі: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Електромонтаж» до Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, треті особи: Дочірнє підприємство «Електромонтаж-420» Закритого акціонерного товариства «Електромонтаж», Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради, ОСОБА_2 про визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Електромонтаж» звернулось до суду з позовом до Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, треті особи: Дочірнє підприємство «Електромонтаж-420» Закритого акціонерного товариства «Електромонтаж», Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради про визнання нечинним рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради від 15.01.2003 року № 5 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб» в частині, якою вирішено оформити право власності на нежилі адмінбудівлю, побутові приміщення: напівпідвал та склад з гаражем по АДРЕСА_1 за Дочірнім підприємством «Електромонтаж-420» Закритого акціонерного товариства «Електромонтаж».

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 31.01.2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2015 року ОСОБА_2 залучено до участі в справі як третю особу, оскільки зазначене рішення стосується його прав та інтересів як власника приміщень, про які зазначено в оскаржуваній частині рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради від 15.01.2003 року №5, яке є предметом розгляду у даній адміністративній справі.

Апелянт в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив їх задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати.

Представник позивача та 3-ї особи ДП «Електромантаж 420» в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Інші сторони до судового засідання не з'явились, що не заважає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,пояснення осіб, що з'явилися до судового засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий комітет Коростенської міської ради 15.01.2003 року виніс рішення №5 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», яким, серед іншого, задоволена заява Дочірнього підприємства «Електромонтаж-420» Закритого акціонерного товариства «Електромонтаж» і вирішено оформити право власності на нежилі адмінбудівлю, побутові приміщення: напівпідвал та склад з гаражем по АДРЕСА_1 за Дочірнім підприємством «Електромонтаж-420» Закритого акціонерного товариства «Електромонтаж» (а.с.9).

На підставі оскаржуваного рішення Дочірньому підприємству «Електромонтаж-420» Закритого акціонерного товариства «Електромонтаж» 27.01.2003 року було видане Свідоцтво №5 про право власності на нежилі приміщення із зазначенням колективної форми власності.

Не погоджуючись з діями суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів зауважує, що станом на час розгляду справи, право власності на приміщення по АДРЕСА_1, які були передані оскаржуваним рішенням №5 від 15.01.2003 року, належить ОСОБА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлових будівель від 28.05.2003 року ВАК №508169 (а.с.115), витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №669173 від 30.05.2003 року (а.с.116). Апелянт дізнався про оскаржувану постанову, отримавши ухвалу Коростенського міськрайонного суду від 10.12.2014 року по цивільній справі №279/7146/14 за позовом ПАТ «Електромонтаж» до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги, з огляду на те, що суб'єктом права колективної власності на об'єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, на день винесення оскаржуваного рішення був позивач, тобто Публічне акціонерне товариство «Електромонтаж» (на час виникнення спірних правовідносин організаційно-правова форма позивача була визначена як «Закрите акціонерне товариство»).

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Протоколом №5 загальних зборів уповноважених представників акціонерів ЗАТ «Елетромонтаж» від 13.03.1997 року зафіксовано рішення про перетворення Житомирського СУ-420 в Дочірнє підприємство «Електромонтаж-420» ЗАТ «Електромонтаж» з отриманням статусу юридичної особи, та зобов'язано робочу комісію підготувати проект статуту ДП «Електромонтаж-420» та інші документи для реєстрації (а.с.48).

Також вищевказаним рішенням затверджено Статут ДП «Електромонтаж-420» ЗАТ «Електромонтаж» (а.с.49-54). Згідно пп.1 п.6.3 Статуту, джерелами формування майна підприємства вказано: майно та кошти, передані Засновником (ЗАТ «Електромонтаж»).

Згідно п.6.8 Статуту, в рахунок внесків на баланс Підприємства можуть передаватись, зокрема, будинки, транспортні засоби, обладнання, сировина та інше майно.

Передача майна на баланс підприємства здійснюється по акту-прийому передачі.

Згідно акту прийому передачі від 10.02.1999 року (а.с.12-13), за рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ «Елетромонтаж» від 09.04.1998 року (протокол №6) і наказу по Товариству від 21.12.1998 року №52, ЗАТ «Елетромонтаж» передає, а ДП «Електромонтаж-420» приймає в повне господарське відання майно, зокрема, контору, склад та гараж (інв.№№24, 27, 26) в м. Коростень. Також колегія суддів звертає увагу, що даний акт прийому-передачі наданий самим позивачем, та містить печатку ПАТ «Елетромонтаж», тобто визнається самим позивачем, та не оспорюється факт передання саме приміщень, вказаних у оскаржуваній частині рішення від 15.01.2003 року №5.

А тому, враховуючи все вищевикладене та норми законодавства, які були чинними на час передачі майна від ЗАТ «Електромонтаж» до ДП «Електромонтаж-420» ЗАТ «Електромонтаж», колегія суддів приходить до висновку, що майно було передано в порядку та відповідно до вимог закону.

Щодо доводів позивача стосовно протиправності дій відповідача при прийнятті рішення від 15.01.2003 року №5, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Згідно п.1.4. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року №7/5 (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів, за рахунок коштів особи, що звернулася до БТІ.

Приписами п.10 ч.«б» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо обліку та реєстрації відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Приписами п.3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, встановлено виключний перелік підстав відмови у реєстрації прав на нерухоме майно, а саме, якщо: заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення; об'єкт нерухомого майна розташований на території, реєстрацію прав власності на якій здійснює інше БТІ; із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до цього Положення; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; заявлене право вже зареєстроване; не проведено інвентаризаційних робіт або якщо вони проведені не тим БТІ, яке здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно; у разі отримання інформації про накладення арешту на відчуження об'єктів нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Згідно п.3.5 вказаного Положення, реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності чинному законодавству України і пред'явленим правовстановлювальним документам.

Згідно пп.«а» п.6.1 Положення, оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, місцевого самоврядування - юридичним особам, у разі внесення до статутного фонду об'єктів нерухомого майна їх засновниками.

Як видно з оскаржуваного рішення від 15.01.2003 року №5, воно було прийняте на підставі заяви про оформлення права власності, та матеріалів Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації, якими встановлено факт належності вказаних об'єктів ДП «Електромонтаж-420» , ЗАТ «Електромонтаж».

А тому, враховуючи вищевикладені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, на підставі вивчення правовстановлюючих документів, які посвідчують належність таких об'єктів ДП «Електромонтаж-420» не мав законних підстав для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказані об'єкти, оскільки вони були передані у встановленому порядку та відповідно вимог закону Дочірньому підприємству «Електромонтаж-420». Вказане підтверджується наявними матеріалами справи, які відповідають вимогам належності та допустимості, передбаченими ст.70 КАС України.

Відповідно, дії Виконавчого комітету Коростенської міської ради при прийнятті рішення від 15.01.2003 року №5 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», яким було оформлено право власності ДП «Електромонтаж-420» на приміщення в АДРЕСА_1, - вчинено у встановленому порядку, в межах наданих повноважень та з дотриманням вимог закону.

В контексті наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача з винесення оскаржуваного рішення, з огляду на відсутність у Дочірнього підприємства «Електромонтаж-420» права власності на об'єкти нерухомості, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови від 31.01.2013 року.

Доводи апеляційної скарги щодо винесення оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду і приймає нову постанову.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята не у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому, з урахуванням ст.202 КАС України, така постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 31.01.2013 року - скасувати, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Електромонтаж» до Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області.

Постанова набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.