Справа № 825/647/15-а
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року Чернігів Справа № 825/647/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

при секретарі - Пушенко О.І.,

за участі представника позивача - Шупика А.В.,

представника відповідача - Крупини А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Спецій" до Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 03.03.2015 року звернувся до суду з позовом до Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби і просить визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 07.11.2014 р. № , ухвалене Козелецькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області, яким товариству «Дім Спецій» нараховано штраф у розмірі 20% в сумі 39 937 (тридцять дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять сім) грн. 76 коп.; визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 07.11.2014 р. № , ухвалене Козелецькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області, яким товариству «Дім Спецій» нараховано штраф у розмірі 10% в сумі 15 682 (п'ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 50 коп.; присудити судові витрати в сумі 182,70 грн. на користь ТОВ «Дім Спецій» за рахунок Державного бюджету України.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що висновки Козелецької ОДПІ про наявність у позивача заборгованості за травень 2014 року не відповідають дійсності, зазначене було встановлено постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.09.2014 року по справі № 825/2377/14. Зазначеною постановою стверджується, що жодних доказів наявності у позивача податкового боргу, на погашення якого здійснювалось зарахування переплати позивача, починаючи з березня 2014 року Козелецькою ОДПІ надано не було, а посилання податкового органу на наявність у ТОВ "Дім спецій" податкового боргу ПДВ у розмірі 199688,79 грн., то ТОВ «Дім Спецій» просив здійснити зарахування переплати у розмірі 200000,00 грн. саме на погашення цього податкового боргу, іншої податкової заборгованості за позивачем не рахується, а тому, зважаючи на встановлене, суд приходить до висновку про безпідставність податкової вимоги від 03.07.2014року № 9123-25. Зважаючи на встановлене, суд дійшов висновку про те, що своїми протиправними діями, податковий орган порушив передбачене пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу, право позивача на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом, що у свою чергу призвело до виникнення у позивача податкового боргу у розмірі 199688,79 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 28.05.2014 року. Постанова Чернігівського окружного адміністративного суду набрала законної сили.

Позивач вважає, що той факт, що ТОВ «Дім Спецій» своєчасно здійснив погашення податкового зобов'язання з ПДВ за травень 2014 року є доведеним. Однак, відповідач здійснив згадане вище зарахування переплати авансу з податку на прибуток у рахунок податкового зобов'язання з ПДВ за травень 2014 вже після ухвалення постанови Чернігівського О АС, згідно із платіжним дорученням від 29.09.2014 р. № 264, порушивши 5-тиденний строк, встановлений для цього пунктом 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України.

Враховуючи наведене, у травні 2014 позивачем задекларовано ПДВ 210911,00 грн., частину якого у розмірі 200 000,00 грн. погашено шляхом зарахування переплати авансу з податку на прибуток, а частину 10 911,00 грн. сплачено згідно платіжного доручення № 74 від 26.06.2014; у червні задекларовано ПДВ у сумі 156 725, 00 грн. і сплачено згідно платіжного доручення № 119 від 28.07.2014; у липні задекларовано ПДВ у сумі 100, 00 грн. і сплачено згідно платіжного доручення № 154 від 26.08.2014; у серпні задекларовано ПДВ у сумі 156, 00 грн. і своєчасно сплачено згідно платіжного доручення № 195 від 29.09.2014. Таким чином, порушень позивачем строку оплати зобов'язань з ПДВ немає. Оскільки, відповідно до гл. 11 ПК України платник притягається до відповідальності саме за протиправні дії або бездіяльність, то у зв'язку з відсутністю вказаних відповідачем порушень з боку позивача, відсутні і підстави для нарахування штрафних санкцій за такі відсутні порушення. Відтак, ППР форми «Ш» від 07.11.2014 р. № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Козелецької ОДПІ є правомірними та не підлягають скасуванню. За результатами проведеної перевірки встановлено, що відповідно до КОР ТОВ «Дім Спецій» подано до Козелецької ОДПІ ТУ Міндоходів у Чернігівській області податкові-декларації з податку на додану вартість : - за травень 2014 року (реєстраційний № від 18.06.2014) в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 210911,00 грн., граничний строк сплати - 30.06.2014, фактично погашено за рахунок переплати у сумі 11222,21 грн. та сплачено у сумі 199 688,79 грн., за період з 28.07.2014 по 29.09.2014 (платіжні доручення від 28.07.2014 №119, від 26.08.2014 №154, від 29.09.2014 №195 і №264); за червень 2014 року (реєстраційний № від 18.07.2014) в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 156725,0 грн., граничний строк сплати - 30.07.2014, фактично погашено у сумі 156725,0 грн. згідно платіжного доручення від 29.09.2014 №264 (перерахування надміру сплачених коштів за заявою платника з іншого бюджетного рахунку (податку на прибуток)); за липень 2014 року (реєстраційний № від 17.08.2014) якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 100,0 грн., граничний строк сплати - 30.08.2014, фактично сплачено у сумі 100,00 грн. згідно платіжного доручення від 29.09.2014 №264 (перерахування надміру сплачених коштів за заявою платника з іншого бюджетного рахунку (податку на прибуток)). Таким чином, позивачем було пропущено строки сплати самостійно узгодженого податкового зобов'язання, за що Козелецькою ОДПІ було застосовано штрафні санкції.

Відповідно до п. 131.2 ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, шо сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом. За приписами пункту 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Ці вимоги Податкового кодексу України були дотримані Козелецькою ОДПІ. Посилання позивача на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду відповідач вважає безпідставними, оскільки на думку податкового органу зазначена постанова та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду не набрали законної сили в розумінні ст.. 254 КАС України, а отже вона не обмежувала права Козелецької ОДПІ на можливість винесення оскаржуваних рішень та визначення податкових зобов'язань з ПДВ. Враховуючи зазначене, Козелецька ОДПІ просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

В судовому засіданні було встановлено, що Козелецькою ОДПІ було проведено перевірку своєчасності сплати ТОВ «Дім Спецій» податку на додану вартість до бюджету, за результатами перевірки було складено акт № 959/15-025/34485173 від 31.10.2014 року.

Перевіркою встановлено , що ТОВ «Дім спецій» на порушення п. 57.1 ст. 57, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 ПК України несвоєчасно сплачено податок на додану вартість.

На підставі акту перевірки Козелецькою ОДПІ було винесено податкові повідомлення-рішення:

від 07 листопада 2014 року № , яким ТОВ «Дім Спецій» визначено податкові зобов'язання з податку на додану вартість на суму 39 937,76 грн. (штраф);

від 07 листопада 2014 року № , яким позивачу визначено податкові зобов'язання з податку на додану вартість на суму 15 682,50 грн. (штраф).

ТОВ «Дім Спецій» було оскаржено податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, рішенням Державної фіскальної служби України від 12.02.2015 р. № 2737/6/99-99-10-01-02- 25 про результати розгляду скарги податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 07.11.2014 р. № та № залишено без змін, а скаргу ТОВ «Дім Спецій» - без задоволення.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що відповідно до КОР ТОВ «Дім Спецій» подано до Козелецької ОДПІ ТУ Міндоходів у Чернігівській області податкові-декларації з податку на додану вартість :

за травень 2014 року (реєстраційний № від 18.06.2014), в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 210911,00 грн., граничний строк сплати - 30.06.2014, фактично погашено за рахунок переплати у сумі 11222,21 грн. та сплачено у сумі 199 688,79 грн., за період з 28.07.2014 по 29.09.2014 (платіжні доручення від 28.07.2014 №119, від 26.08.2014 №154, від 29.09.2014 №195 і №264);

за червень 2014 року (реєстраційний № від 18.07.2014), в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 156725,0 грн., граничний строк сплати - 30.07.2014, фактично погашено у сумі 156725,0 грн. згідно платіжного доручення від 29.09.2014 №264 (перерахування надміру сплачених коштів за заявою платника з іншого бюджетного рахунку (податку на прибуток))

за липень 2014 року (реєстраційний № від 17.08.2014), в якій платником самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 100,0 грн., граничний строк сплати - 30.08.2014, фактично сплачено у сумі 100,00 грн. згідно платіжного доручення від 29.09.2014 №264 (перерахування надміру сплачених коштів за заявою платника з іншого бюджетного рахунку (податку на прибуток)).

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно п. 43.3 ст. 43 Кодексу, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Пунктом 43.4 ст. 43 передбачено, що платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу).

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Виходячи з аналізу зазначених норм, суд приходить до висновку про те, що платник податку, що самостійно визначає суму свого грошового зобов'язання з відповідного податку повинен самостійно сплатити суму визначеного ним грошового зобов'язання в 10-ти денний строк. За наявності у нього переплати податкового зобов'язання суб'єкт господарювання має право за власною заявою спрямувати суму переплати на інші платежі, зокрема має право погасити інше грошове зобов'язання.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.09.2014 року по справі № 825/2377/14 за адміністративним позовом ТОВ «Дім спецій» до Козелецької ОДПІ Головного управління Міндоходів в Чернігівській області визнання протиправною і скасування податкової вимоги та зобов'язання вчинити певні дії було встановлено, що заявою № 1043-08/05 від 27 травня 2014 року ТОВ «Дім Спецій» просило Козелецьку ОДПІ зарахувати 200000,00 грн. (переплату по авансовим внескам), як оплату податкових зобов'язань з податку на додану вартість за травень 2014 року (199688,79 грн.), що виникли у зв'язку з неповною оплатою задекларованих позивачем податкових зобов'язань з ПДВ, що підтверджується податковою декларацією з податку на додану вартість № від 28.05.2014.

Проте, листом від 25.06.2014 № 662/9/20-020, заяву ТОВ "Дім спецій" № 1043-08/05 від 27 травня 2014 року залишено без виконання, оскільки вона не відповідає ст. 43 Податкового кодексу України, - сума надміру сплаченого податку менша за суму, заявлену платником до повернення, оскільки згідно картки особового рахунку по авансовим внескам за товариством рахується переплата в сумі 89613,00 грн.

Судом було встановлено, що станом на 26.03.2014 згідно КОР (авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств) переплата ТОВ "Дім спецій" становила 226404,18 грн., що підтверджувалося листом Козелецької ОДПІ від 26.03.2014 № 282/9/20-020 та карткою обліку платника податків по авансовим внескам з податку на прибуток.

Суд по справі № 825/2377/14 прийшов до висновку про те, що жодних доказів наявності у позивача податкового боргу, на погашення якого здійснювалось зарахування переплати позивача, починаючи з березня 2014 року Козелецькою ОДПІ надано не було, а посилання податкового органу на наявність у ТОВ "Дім спецій" податкового боргу ПДВ у розмірі 199688,79 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 28.05.2014, є безпідставними, оскільки позивач просив здійснити зарахування переплати у розмірі 200000,00 грн. саме на погашення цього податкового боргу, іншої податкової заборгованості за позивачем не рахувалося. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку про безпідставність податкової вимоги від 03.07.2014 року № 9123-25.

Також в постанові зазначається, що суд констатує, що своїми протиправними діями, податковий орган порушив передбачене пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу, право позивача на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом, що у свою чергу призвело до виникнення у позивача податкового боргу у розмірі 199688,79 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 28.05.2014 та винесення протиправної податкової вимоги від 03.07.2014 року № 9123-25.

Постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.09.2014 року по справі № 825/2377/14 набрала законної сили, оскільки ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 року вона була залишена без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що оскільки судовим рішенням встановлено протиправність дій Козелецької ОДПІ щодо незарахування переплати по авансовим внескам з податку на прибуток, що існувала у ТОВ «Дім Спецій», за заявою платника в рахунок погашення його грошових зобов'язань з податку на додану вартість за травень 2014 року, суд вважає протиправними висновки Козелецької ОДПІ, викладені в акті перевірки № 959/15-025/34485173 від 31.10.2014 року про те, що позивачем прострочено сплату податкових зобов'язань з податку на додану вартість за травень 2014 року по податковій декларації № від 18.06.2014 року. Судом встановлено, що позивач звернувся до податкового органу про зарахування переплати авансових внесків з податку на прибуток в рахунок погашення сум податкових зобов'язань з іншого виду податку, право на що передбачено вимогами Податкового кодексу України, однак податковим органом на порушення законних прав позивача було відмовлено в такому зарахуванні. Відтак, позивач вчинив всіх можливих заходів щодо виконання свого обов'язку щодо погашення податкових зобов'язань самостійно визначених ним в податковій декларації за травень 2014 року, а відповідачем здійснено дії щодо перешкоджання в задоволенні законних вимог ТОВ «Дім Спецій».

В судовому засіданні було встановлено, що податкове зобов'язання з ПДВ ТОВ «Дім Спецій» у травні 2014 складало 210911,00 грн., частину якого, як було зазначено вище, у розмірі 200 000,00 грн. погашено шляхом зарахування переплати авансу з податку на прибуток, а частину 10 911,00 грн. сплачено згідно платіжного доручення № 74 від 26.06.2014 (а.с. 67).

Щодо податкових зобов'язань з податку на додану вартість за червень 2014 року, то згідно податкової декларації № від 18.07.2014 позивачем задекларовано ПДВ у сумі 156 725, 00 грн. Суму зобов'язань за цією податковою декларацією було сплачено згідно платіжного доручення № 119 від 28.07.2014 року (а.с. 68).

Згідно податкової декларації за липень 2014 року реєстраційний № від 17.08.2014 року ТОВ «Дім Спецій» задекларовано ПДВ у сумі 100, 00 грн. Суму зобов'язання сплачено згідно платіжного доручення № 154 від 26.08.2014 року, про що свідчить виписка по рахунку позивача (а.с. 69).

Згідно із ст.. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Суд вважає, що нарахування штрафних санкцій можливе лише за наявності порушення платником податків податкової дисципліни, в даному випадку за наявності факту несплати ТОВ «Дім Спецій» податкових зобов'язань з податку на додану вартість протягом строків, встановлених Податковим кодексом України. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ТОВ «Дім Спецій» було вчинено всіх заходів щодо погашення грошових зобов'язань з ПДВ за травень 2014 року за рахунок переплати з іншого виду платежу, а Козелецькою ОДПІ створено перешкоди для задоволення таких вимог позивача, тобто невчасна сплата податкових зобов'язань за травень 2014 року відбулася з вини податкового органу, а не платника податків, а також враховуючи те, що в судовому засідання позивачем надано докази вчасного перерахування ним коштів в рахунок погашення частини податкових зобов'язань за травень 2014 року, також в повному обсязі за червень, липень 2014 року, тому суд вважає, що позивачем не було допущено порушень вимог Податкового кодексу України. Таким чином, нарахування ТОВ «Дім Спецій» штрафних санкцій за порушення, які ним фактично не вчинялись, є незаконним, тобто податкові повідомлення-рішення є протиправними.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, а відповідачем не доказана правомірність своїх дій.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про те, що оскільки позивачем було дотримано вимоги податкового кодексу України щодо порядку та строків нарахування і сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідачем, а Козеецькою ОДПІ протиправно не здійснено вчасне перерахування суми переплати з авансових внесків з податку на прибуток, що існувала у ТОВ «Дім Спецій», тому винесення податкових повідомлень-рішень про нарахування позивачу штрафних санкцій на підставі ст.. 126 ПК України є незаконним, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 07.11.2014 року, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Чернігівській області № та № від 07.11.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України 182 грн. 70 коп. судових витрат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Спецій".

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Кашпур