Справа № 805/540/15-а
Суддя: Ляшенко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Зінченко О.В.
Суддя-доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року справа №805/540/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Ляшенка Д.В., суддів: Ястребової Л.В. Сухарьок М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 р. у справі № 805/540/15-а (головуючий І інстанції Зінченко О.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СМС Сімаг Сервісес» Маріупольської об'єднаної державної податкової

інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22 січня 2015 року форми «В3» №, форми «В1» №, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СМС Сімаг Сервісес» (далі - позивач, товариство, підприємство) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів (далі - відповідач, податковий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22 січня 2015 року форми «В3» №, форми «В1» № (том 1, арк. справи 5-12).

Постановою суду першої інстанції від 17 березня 2015 року позовні вимоги задоволені повністю, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 22 січня 2015 року форми «В3» № , форми «В1» № (том 4, арк. справи 148-153).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з протиправності податкових повідомлень-рішень прийнятих податковим органом.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, податковий орган подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (том 4, арк. справи 160-161).

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СМС Сімаг Сервісес» (, адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, Іллічівський район, проспект Карпова, буд. 58) зареєстроване як юридична особа 28 вересня 2012 року реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АД № 277606 (том 1, арк. справи 67-68). Згідно довідки від 02 жовтня 2012 року № 554 позивач 1 жовтня 2012 року був взятий на облік як платник податків в Жовтневій міжрайонній Державній податковій інспекції, правонаступником якої є відповідач, Маріупольська об'єднана Державна податкова інспекція Головного Управління Міндоходів у Донецькій області (том 1, арк. справи 69). З 1 лютого 2013 року позивач є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом №200154720 серії НБ № 444885 про реєстрацію платника податку на додану вартість (том 1, арк. справи 82). Позивач здійснює діяльність на підставі статуту, копія якого наявна в матеріалах справи (том 1, арк. справи 70-81).

Податковим органом 26 грудня 2014 року проведено камеральну перевірку уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість, у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок товариства з обмеженою відповідальністю «СМС Сімаг Сервісес» за листопад 2014 року, яким виправляються показники лютого 2014 року, за результатами якої складено акт перевірки від 26 грудня 2014 року № 537/05-19-15-01/38349205 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2014 року, яким виправляються показники лютого 2014 року (том 1, арк. справи 52-54).

Наведеним актом камеральної перевірки від 26 грудня 2014 року № 537/05-19-15-349205 податковим органом встановлені порушення пункту 48.1. статті 48 Податкового кодексу та пункту 6 розділу 5 Наказу Міністерства доходів і зборів № 678 від 13 листопада 2013 року «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку додану вартість», що призвело до заниження значення рядку 21.3. «зменшено/збільшено залишок від'ємного за результатами перевірки податкового органу» в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно визначених помилок від 26 листопада 2014 року № на 3 052 754 грн., що призвело до завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у (ряд. 23.1.) відповідного уточнюючого розрахунку на 1 529 622,00 грн. та пункту 200.5 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до безпідставного заявлення до бюджетного відшкодування податку в сумі 2 687 916,00 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки, товариство 14 січня 2015 року направило до податкового органу заперечення на вищенаведений акт перевірки (том 1, арк. справи 61). За результатами розгляду заперечень податковим органом 19 січня 2015 року надіслано на адресу позивача лист про залишення висновків акту перевірки без змін (том 1, арк. справи 62).

На підставі наведеного акту перевірки відповідачем 22 січня 2015 року прийняті податкові повідомлення-рішення: форми «В1» № , яким позивачеві зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 529 622,00 грн., та накладено штрафні санкції у розмірі 382 406,00 грн. (том 1, арк. справи 58); форми «В3» № , яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2 687 916,00 грн.(том 1, арк. справи 55).

Спірним питанням у даній справі є прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень, що регулюється нормами Податкового кодексу України.

Стосовно правомірності прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 22 січня 2015 року, яким позивачеві зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 529 622,00 грн., та накладено штрафні санкції у розмірі 382 406,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з акту перевірки від 26 грудня 2014 року № 537/05-19-15-01/38349205 висновки відповідача про завищення суми бюджетного відшкодування за лютий 2014 року на суму 1 529 622,00 грн. ґрунтуються на описаних відповідачем в акті перевірки від 18 квітня 2014 року № 230/05-19-15-01/38349205 висновках про заниження позивачем суми податкових зобов'язань за січень 2014 року на 3 052 754 грн., внаслідок завищення податкового кредиту січня 2014 року через відображення в його складі податку з правочинів щодо придбання товарно-матеріальних цінностей, що не мали реального виконання.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 2 квітня 2014 року по 17 квітня 2014 року посадовими особами податкового органу на підставі підпунктів 20.1.2-20.1.9, 20.1.13 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, наказу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 1 квітня 2014 року № 348 про призначення перевірки, проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «СМС Сімаг Сервісес» () з питань визначення достовірності від'ємного значення між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту за січень 2014 року, на підставі декларації ТОВ «СМС Сімаг Сервісес» від 20 лютого 2014 року № , з урахуванням уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2014 року (вх. № від 28 березня 2014 року) та залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового кредиту за січень 2014 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків до податкової декларації з податку на додану вартість згідно з затвердженим планом перевірки.

За результатами наведеної перевірки 18 квітня 2014 року відповідачем складено акт № 230/05-19-15-01/38349205 про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СМС Сімаг Сервісес» з питань визначення достовірності від'ємного значення між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту за січень 2014 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на додану вартість, залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за січень 2014 року з урахуванням уточнюючих розрахунків до податкової декларації з податку на додану вартість (том 1 арк. справи 15-45).

На підставі вказаного акту перевірки 12 травня 2014 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від № про зменшення розміру від'ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 3 074 474,00 грн. (том 1 арк. справи 13).

Рішенням про результати розгляду скарги Державної фіскальної служби України від 04 вересня 2014 року № 2845 16/49-99-10-01-15 наведене вище податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга - без задоволення (том 2 арк. справи 186-187).

За результатами оскарження судового оскарження наведеного податкового-повідомлення рішення, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року по справі № 808/6454/14 податкове повідомлення-рішення від 12 травня 2014 року № визнано протиправним та скасовано в частині зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 3 052 754,40 грн.

Пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V нього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен апатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, податковим органом були зроблені передчасні висновки про завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника (ряд. 23.1.) відповідно до уточнюючого розрахунку за лютий 2014 року на 1529 622,00 грн., оскільки станом на час складання акту податкової перевірки від 26 грудня 2014 року № 537/05-19-15-01/38349205 грошові зобов'язання з податку на додану вартість за січень 2014 року були узгодженими в обсязі, зазначеному позивачем наданих до податкової інспекції деклараціях та уточнюючих розрахунках, у зв'язку з зверненням платника податку до суду із позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу, яким були змінені самостійно задекларовані платником податків показники.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення відповідача від 22 січня 2015 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 529 622,00 грн., та накладення штрафних санкцій у розмірі 382 406,00 грн., прийнято податковою інспекцією передчасно, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Стосовно правомірності прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 22 січня 2015 року, яким позивачеві відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2 687 916,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень пункту 200.1., 200.3., 200.4. статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

За змістом пункту 200.5 статті 200 Податкового кодексу України не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які: були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів); мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

За приписами пункту 200.5. статті 200 Податкового кодексу встановлені ним обмеження отримання бюджетного відшкодування не стосуються випадків, коли платник податків нараховував податковий кредит внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до положення пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 розділу І цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього розділу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, платник податків має право на формування податкового кредиту, якщо він робить капітальні інвестиції у необоротні капітальні активи, та відповідно на бюджетне відшкодування.

У розумінні статті 145 Податкового кодексу України (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), необоротними капітальними активами є, зокрема, будівлі їх споруди.

Матеріалами справи підтверджено, що об'єктом будівництва товариства є будівлі і споруди комплексу під обслуговування металургійного обладнання за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, проспект Карпова, 58. Зазначений об'єкт введено в експлуатацію 27 грудня 2013 року, що також підтверджено витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виданим 27 жовтня 2014 року (том 1 арк.. справи 66).

Згідно з підпунктом 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 2500 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 2500 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

Отже, посилання податкового органу на те, що до моменту введення в експлуатацію споруджуваного підприємством комплексу позивач не має права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, сплаченого контрагентам при будівництві цього об'єкта є необґрунтованим, оскільки згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Позивачем на підтвердження своєї правової позиції було надано суду копії наступних документів: декларації про готовність об'єкту до експлуатації «Реконструкція та нове будівництво комплексу під обслуговування металургійного обладнання» разом із засвідченою копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 жовтня 2014 року (том 1 арк. справи 63-66), угоди, які були укладені позивачем з контрагентами, що підтверджують правомірність визначення від'ємного значення заявленої позивачем суми до відшкодування у розмірі 4 217 538,00 грн. (разом із товарно-транспортними та податковими накладними) (том. 1 арк. справи 86-249, том. 2 арк. справи 143), засвідчені копії податкових декларацій з податку на додану вартість за звітні податкові періоди з березня 2013 року по серпень 2013 року та лютий 2014 року, а також засвідчені копії уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість за липень-серпень 2013 року та січень, лютий 2014 року (том. 2 арк. справи 198-251, том 3 арк. справи 1-7), засвідчені копії договору підряду на капітальне будівництво, реконструкцію та ремонт об'єкту разом із додатками та додатковими угодами (том 3 арк. справи 8-250).

Таким чином, податковим органом необґрунтовано та безпідставно прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В3» № , яким відмовлено позивачу у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2 687 916,00 грн., у зв'язку з чим останнє також підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для прийняття відносно позивача податкового повідомлення-рішення.

Отже, посилання апелянта на правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень є необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для залишення апеляційних скарг без задоволення та постанови суду першої інстанції без змін відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 11, 24, 94, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року по справі №805/540/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року по справі №805/540/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : Д.В. Ляшенко

Судді: Л.В. Ястребова

М.Г. Сухарьок