Справа № 2а-12164/12/2070
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м. Київ К/800/13404/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Приходько І.В.
Бухтіярової І.О. Костенка М.І.

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2012 р.

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2013 р.

у справі № 2а-12164/12/2070

за поданням Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби

до Державного підприємства «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів»

про зупинення видаткових операцій платника податків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби (далі - позивач, СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з поданням, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд зупинити видаткові операції на рахунках Державного підприємства «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» (далі - відповідач, ДП «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів»), а саме: Філія Дніпропетровське Регіональне Управління ПАТ КБ «ПІВДЕНКОМБАНК», м. Дніпропетровськ МФО банку 305266, № 5001; АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ» МФО банку 320627 № 1885; АБ «Експрес-Банк» МФО банку 322959 № 2; ПАТ «ПУМБ» МФО банку 334851 № 5003, № 5605; Філія ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК», м. Донецьк МФО банку 335593 № 7081, № 7081, № 7081, № 7081, Філія АБ «Експрес-Банк», м. Харків МФО банку 350716 № 5, № 502, № 51, № 5; Філія АТ «УКРЕКСІМБАНК», м. Харків МФО банку 351618 № 8129; Філія Харківське обласне Управління АТ «ОЩАДБАНК» м. Харків МФО банку 351823 № 1863; ПУАТ «ФІДОБАНК» МФО банку 300175 №5945.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2012 р., яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2013 р., у задоволенні подання відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2012 р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2013 р. і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач письмових заперечень на касаційну скаргу не надав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДП «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» зареєстровано як юридична особа 31.10.1995 р., номер запису № 1 000002 та як платник податків перебуває на обліку в СДПІ по роботі з ВПП м. Харкова з 03.11.1995 р. за № 165.

У зв'язку з непогашенням ДП «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» узгодженої суми податкового зобов'язання протягом граничного строку її сплати, позивачем винесена та направлена на адресу відповідача податкова вимога № 11 від 20.08.2012 р.

21.08.2012 р. начальником СДПІ по роботі з ВПП м. Харкова прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 3, яке вручено відповідачу особисто під підпис.

Наказом № 397 від 20.08.2012 р. призначено податковим керуючим ДП «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» - Головного державного податкового ревізора-інспектора Каплун А.В.

Податковим керуючим Каплун А.В. складено акт опису майна відповідача № 3 від 22.08.2012 р., згідно якого описано 153 одиниці майна (автомобілі, напіввагони, машини, причепи автомобільні, автокран та інше майно) загальною вартістю 30 360 073,39 грн.

Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна з 27.08.2012 р. майно відповідача перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна № 3 від 22.08.2012 р.

Відповідно до наказу № 546 від 25.10.2012 р. з метою проведення перевірки стану збереження майна відповідача, яке перебуває у податковій заставі податковому керуючому доручено провести перевірку в термін з 26.10.2012 р.

Податковим органом на адресу ДП «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» направлено лист-повідомлення № 8636/10/19-012 від 25.10.2012 р. та телефонограму про проведення перевірки стану збереження заставленого майна.

26.10.2012 р. податковим керуючим Каплун А.В. здійснено перевірку стану збереження майна ДП «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів», що перебуває в податковій заставі.

За результатами перевірки складено акт № 256/19-021 від 26.10.2012 р., в якому зазначено, що чотири автотранспортні засоби відсутні на території підприємства, оскільки одне авто знаходиться на ремонті та три - у відрядженні, та про неможливість візуалізації та документального підтвердження 63 одиниць на піввагонів.

На підставі вказаного акту перевірки податковим керуючим складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податкового керуючого № 255/19-021 від 26.10.2012 р., в якому зазначено наступне перешкоджання податковому керуючому з боку відповідача: неможливість візуалізації та документального підтвердження 63 одиниць напіввагонів, описаних актом опису майна № 3 від 22.08.2012 р.

Вказані обставини слугували підставою для звернення податкового органу, на підставі абзацу другого пункту 89.4 статті 89 Податкового кодексу України до суду з поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Суди попередніх інстанцій вирішуючи спір по суті та відмовляючи у задоволенні подання про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках, з висновками яких погоджується колегія суддів касаційної інстанції, виходили з наступних мотивів.

Як слідує з матеріалів справи, за ДП «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» обліковувався податковий борг в сумі 42 989 616 грн. - за основним платежем та 1 446 001 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Абзацом другим пункту 89.4 статті 89 Податкового кодексу України передбачено право органу державної податкової служби звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зазначена норма кореспондується з пунктом першим частини першої статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

Відповідно до пункту 91.3 статті 91 Податкового кодексу України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди органу державної податкової служби (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

У разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом державної податкової служби.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для звернення заявника до суду з поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача слугував акт податкового органу № 255/19-021 від 26.10.2012 р. «Про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податкового дренуючого», складений за результатами перевірки стану збереження майна відповідача, яке перебуває у податковій заставі.

При цьому, перешкодами для здійснення податковим керуючим своїх повноважень заявник вважає ненадання можливості візуального контролю наявності 63 одиниць на піввагонів, описаних актом опису майна від 22.08.2012 р. № 3 та документального підтвердження (відповідних документів бухгалтерського та податкового обліку та іншої інформації) наявності описаних на піввагонів, його руху та збереження на момент проведення перевірки.

Відповідно до пункту 92.1 статті 92 Податкового кодексу України платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом.

Платник податків може відчужувати майно, що перебуває у податковій заставі, тільки за згодою органу державної податкової служби, а також у разі, якщо орган державної податкової служби впродовж десяти днів з моменту отримання від платника податків відповідного звернення не надав такому платнику податків відповіді щодо надання (ненадання) згоди.

Згідно пункту 92.3 статті 92 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди органу державної податкової служби платник податків несе відповідальність відповідно до закону.

Таким чином, за платником податків зберігається право користування майном, яке перебуває у податковій заставі, окрім відчуження майна та оренди (лізингу) майна, які передбачають згоду податкового органу відносно майна, яке перебуває у податковій заставі.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що під час перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, відповідачем надано пояснення податковому керуючому, довідку щодо дислокації напіввагонів та бухгалтерську довідку № 1/8962 від 26.10.2012 р. про те, що зазначене майно не було ним реалізовано та знаходиться на балансі підприємства.

Також відповідачем до перевірки надано довідку про причини відсутності чотирьох авто, три з яких знаходяться у відрядженні і одне авто - на ремонті, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями наказів про відрядження водіїв, подорожніх листів вантажного та легкового автомобілів та акту прийому-передачі авто в ремонт.

Також фахівцю податкового органу при складанні акту опису майна було надано довідку про дислокацію вагонів, отже, позивач знав місцезнаходження напіввагонів перед перевіркою та знав, що згідно договорів 2004-2011 років про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги зазначені вагони використовуються відповідачем у господарській діяльності. Зазначені документи разом з поясненнями надані відповідачем податковому керуючому під час перевірки стану збереження майна платника податків.

Доказів необізнаності податкового керуючого про місцезнаходження напіввагонів перед перевіркою та про відсутність цих напіввагонів за місцезнаходженням ДП «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» у зв'язку з використанням їх у господарській діяльності останнього, матеріали справи не містять.

Фактична відсутність напіввагонів за місцезнаходженням підприємства - відповідача обумовлена особливостями господарської діяльності ДП «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів», якими, згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України є, зокрема, діяльність вантажного залізничного транспорту та організація перевезення вантажів.

Відповідно до пункту 2.7 Положення про проведення перевірок стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, затвердженого Наказом ДПА України 24.12.2010 р. № 1039, перевірка стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, може проводитись безпосередньо у платника податків (за його місцезнаходженням, за місцезнаходженням майна, що перебуває у податковій заставі, в інших місцях зберігання такого майна) або у відповідному органі державної податкової служби.

Згідно пункту 3.4 зазначеного Положення № 1039 у разі знаходження майна платника податків не за місцем обліку платника податків, а в іншій адміністративно-територіальній одиниці, до проведення перевірки стану збереження майна платника податків може бути залучено інший орган державної податкової служби.

Отже, податковому керуючому надано можливість здійснити перевірку стану збереження майна, що перебуває у податковій заставі, за місцезнаходженням цього майна.

Однак, позивач при проведенні перевірки збереження майна, переданого у податкову заставу, таким правом не скористався.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про необґрунтованість вимог позивача.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 2201, 223, 230, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби - відхилити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2012 р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2013 р. у справ № 2а-12164/12/2070 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис) І.В. Приходько
Судді: (підпис) І.О. Бухтіярова
(підпис) М.І. Костенко