Справа № 810/1846/15
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року 810/1846/15

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

30 квітня 2015 року до Київського окружного адміністративного суду звернулась Миронівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 14991,79 грн.

Зазначали, що вказаний податковий борг виник внаслідок несплати грошових зобов'язань із податку на додану вартість у сумі 14991,79 грн., згідно податкових декларацій за червень, липень та вересень 2014 року, а також податкових повідомлень-рішень від 23 жовтня 2014 року № та від 24 жовтня 2014 року №, з урахуванням наявної переплати. Оскільки відповідач добровільно не сплатив зазначений податковий борг, позивач просить його стягнути у судовому порядку.

Ухвалою суду від 5 травня 2015 року відкрито скорочене провадження у справі.

Відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття скороченого провадження із пропозицією надати суду заперечення, жодних заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи із такого.

Як вбачається із матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 був зареєстрований суб'єктом підприємницької діяльності 22 січня 2004 року та перебував на податковому обліку у Миронівській ОДПІ (а.с.7-9).

04 листопада 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 (номер запису 8000172) за власним рішенням (а.с.8).

При цьому, суд враховує положення статті 52 Цивільного кодексу України у відповідності до яких фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

На підтвердження наявності у відповідача заявленої до стягнення заборгованості податковим органом надано та судом досліджено копії податкових декларацій з податку на додану вартість за червень, липень та вересень 2014 року (а.с.11-19), копії податкових повідомлень-рішень від 23 жовтня 2014 року № та від 24 жовтня 2014 року № разом із доказами їх вручення ОСОБА_1 (а.с.20-21, 24-25), копію акта камеральної перевірки 23 жовтня 2014 року №775/17-00/НОМЕР_1 (а.с.22-23), копію акта камеральної перевірки 24 жовтня 2014 року №780/17-00/НОМЕР_1 (а.с.26-27), копію корінця податкової вимоги форми «Ф» від 6 серпня 2014 року №698-25 із доказами вручення вимоги відповідачу (а.с.31), зворотній бік облікової картки платника податку - відповідача із податку на додану вартість (а.с.28-30).

Відомості щодо оскарження податкових повідомлень-рішень від 23 жовтня 2014 року № та від 24 жовтня 2014 року № на час прийняття рішення у справі - відсутні.

Таким чином, грошові зобов'язання, визначені цими податковими повідомленнями-рішеннями, є узгодженими; при цьому, відповідач не сплатив відповідні податкові зобов'язання як у встановлений для цього десятиденний строк, так і у подальшому.

Станом на день розгляду справи доказів сплати заборгованості суду не подано.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із такого.

Як передбачає стаття 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язується сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України врегульовано, що грошовим зобов'язанням платника податків є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За правилами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

За нормами пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового боргу та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачає пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно із пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

За визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За змістом пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

У відповідності із підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Доказів оскарження у судовому порядку вказаної заборгованості, як і заперечень на позовну заяву - до суду не подано.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а податковий борг у сумі 14991,79 грн. таким, що підлягає стягненню.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевівши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 86, 94, 128, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1) до Державного бюджету України податковий борг із податку на додану вартість у сумі 14991 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто одна) грн. 79 коп.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Скрипка І.М.