Справа № 820/1380/15
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 р.Справа № 820/1380/15

Головуючий 1 інстанції: Чудних С.О.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Калиновський В.А., Суддя Бенедик А.П.

при секретарі Тітова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Луганського національного аграрного університету на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2015р. по справі № 820/1380/15

за позовом Луганського національного аграрного університету

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Луганський національний аграрний університет, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просив визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області № від 15.01.15 р. про застосування штрафних санкцій у розмірі 116035,84 грн. (10%) та нарахування пені у розмірі 30687,76 грн. (0,1% від суми недоїмки) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.05.14 р. по 08.07.14 р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.15 р. по справі № 820/1380/15 позов був залишений без задоволення.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.15 р. по справі № 820/1380/15 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач письмові заперечення на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області винесено рішення № від 15.01.15 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.05.14 р. по 08.07.14 р.

Не погодившись з прийнятим рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем правомірно застосовні штрафні санкції за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску позивачем та нарахована пеня.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав на те, що відповідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

В ч. 8 ст. 9 вказаного Закону визначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Згідно п. 12 вказаної норми єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно п. 2 ч. 11 ст. 25 вказаного Закону орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. В ч. 14 наведеної норми вказано, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Відповідно п. 7.2 розділу VII Інструкції «Про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міндоходів України № 455 від 09.09.13 р., за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

В доводах апеляційної скарги позивач по справі посилається на те, що судом першої інстанції не враховано того, що за змістом ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

При цьому, апелянт зазначив, що платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

На підставі наведених обставин позивач по справі вважає, що відповідач повинен був спочатку винести вимогу про сплату недоїмки, а після того, в разі подання скарги на дану вимогу, повинен був за результатами скарги винести рішення, що не було зроблено відповідачем.

Колегія суддів зазначає, що рішення № від 15.01.15 р. про застосування штрафу та нарахування пені винесене контролюючим органом на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

При цьому, чинним законодавством визначена процедура застосування штрафу та нарахування пені за несвоєчасну сплату ЄСВ. Так, відповідно п. 7.1 розділу VІI наказу Міністерства доходів і зборів України № 455 від 09.09.13 р. «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.09.13 р. за № 1622/24154, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати ЄВ, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) до платників ЄВ, визначених підпунктами 1 - 4 п. 2.1 розділу II Інструкції № 455, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9 до Інструкції № 455. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний період, за який сплачується ЄВ, незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період. За несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми ЄВ одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується ЄВ (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум (п.п. 5 п. 7.2 розділу VІІ Інструкції № 455). При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій за формою згідно з додатком 12 до Інструкції № 455. Розрахунок зазначеної штрафної санкції здійснюється за даними акта перевірки. На суму недоїмки платнику ЄВ нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (п. 7.5 розділу VІІ Інструкції № 455). Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених, зокрема, п. 7.2 та п. 7.5 розділу VІІ Інструкції № 455, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник відповідного органу доходів і зборів або його заступник. Рішення приймається за встановленою формою у двох примірниках (п. 7.7 розділу VІІ Інструкції № 455). Рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів є виконавчим документом (п. 7.10 Інструкції № 455). Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати ЄВ, стягуються в тому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати ЄВ (п. 7.12 Інструкції № 455). Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов'язано з виникненням та сплатою недоїмки.

З наведених вище норм права вбачається, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені є окремим виконавчим документом, який може прийматися контролюючими органами окремо від вимоги про сплату недоїмки, а тому посилання апелянта на те, що в даному випадку відповідач зобов'язаний був спочатку надіслати позивачу вимогу про сплату недоїмки, є безпідставним.

В доводах апеляційної скарги позивач по справі також послався на те, що відповідно до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування електронна форма звіту, що подається на електронних носіях, повинна бути ідентичною звіту на паперових носіях. Разом з тим, в даному випадку відповідач посилався на те, що позивачем було подано даний звіт, на підставі якого були нараховані штрафні санкції, в електронному вигляді, але доказів такого подання звіту до суду не надано, а також не надано доказів того, що звіт відповідає даному порядку.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься належним чином завірена копія звітності про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д-4 (місячна)) за 4 місяць 2014 р., яка була подана позивачем до контролюючого органу (а.с. 44-51), що свідчить про безпідставність наведених вище тверджень апелянта.

Наведені вище обставини стали підставою для висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Зважаючи на те, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.15 р. по справі № 820/1380/15 прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Луганського національного аграрного університету на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.15 р. по справі № 820/1380/15 - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.15 р. по справі № 820/1380/15 за позовом Луганського національного аграрного університету до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування рішення - залишити без змін.

Стягнути з Луганського національного аграрного університету (61002, Харківська обл., місто Харків, Київський район, вулиця Артема, будинок 44, ) на користь Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову суду у розмірі 1467 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят сім гривень) 24 коп.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Бенедик А.П.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 22.05.2015 року.