Справа № 21-1191а15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Коротких О.А., Самсіна І.Л.,
розглянувши заяву Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі - ДПІ) про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 18 березня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна виробничо-комерційна компанія «Федорченко» (далі - ТОВ «Федорченко») до ДПІ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 18 березня 2015 року залишив без зміни постанову Сумського окружного адміністративного суду від 21 травня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року про задоволення позову.

Не погодившись із ухвалою Вищого адміністративного суду України, ДПІ подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах частин першої, п'ятої статті 203, частин першої, другої статті 215, частин першої, другої статті 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), пункту 3 статті 5, пункту 1 статті 7 Господарського кодексу України (далі - ГК), підпункту 14.1.81 пункту 14.1 статті 14, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 137.1 статті 137, пункту 172.3 статті 172, пунктів 138.1, 138.4 статті 138 Податкового кодексу України (далі -ПК) що, на думку заявника, підтверджується рішенням суду касаційної інстанції від 26 березня 2014 року (справи № К/9991/26540/11).

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України погодився із застосуванням норм матеріального права, які регулюють підстави та порядок формування платником податку податкового кредиту, оскільки воно ґрунтується на відомостях договорів купівлі-продажу, видаткових та податкових накладних. рахунках фактур, платіжних доручень, договорів найму майна та інших документах, які підтвердили реальність і товарність господарських операцій про поставку позивачу нафтопродуктів ТОВ «Лобос-Трейд», цементної продукції ПП «Росток+», будівельних матеріалів ТОВ «Будгерметик» і «ЛюАл» та надавали позивачу правові підстави для формування податкового кредиту.

Натомість у рішенні суду, на яке посилається заявник, правовий висновок касаційного суду про застосування одних і тим самих норм основувався на відомостях про використання платником податку первинних документів, які не відповідають вимогам законодавства, а тому не можуть враховуватися при формуванні податкового кредиту та валових витрат. Послався також на відсутність доказів на підтвердження прийняття позивачем нафтопродуктів за якістю відповідно до унормованого порядку, їх транспортування та зберігання.

З наведеного випливає, що рішення касаційного суду, додане на обґрунтування заяви, ухвалене цим судом за інших фактичних обставин справи, а отже не підтверджує наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Оскільки заява ДПІ є необґрунтованою, у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна виробничо-комерційна компанія «Федорченко» до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 березня 2015 року

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.А. Коротких

І.Л. Самсін