Справа № 2а-13463/12/0170/26
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2015 р. м. Київ К/800/22310/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого суддіГоловчук С.В. (суддя-доповідач),
суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Сімферопольського міського центру зайнятості

на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2013 року

у справі за позовом Державного підприємства «Видавництво і друкарня «Таврида» (далі - ДП «Видавництво і друкарня «Таврида») до Сімферопольського міського центру зайнятості про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року ДП «Видавництво і друкарня «Таврида» звернулося до суду з позовом, у якому просило скасувати рішення від 15 листопада 2012 року № 2 про стягнення донарахованих сум страхових внесків, простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, пені та застосування фінансових санкцій. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у вересні 2012 року підприємство звернулося до відповідача із заявою про проведення перевірки правильності нарахування, своєчасності та повноти нарахувань страхових внесків. Проте, за цією заявою, Сімферопольський міський центр зайнятості провів дві ідентичні перевірки та, за результатами останньої склав Акт №258 і прийняв рішення про стягнення з позивача донарахованих сум, пені та фінансових санкцій. Посилаючись на те, що проведення повторної перевірки не відповідає вимогам закону, позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Сімферопольського міського центру зайнятості від 15 листопада 2012 року № 2.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2012 року, яку залишено без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2013 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення від 15 листопада 2012 року №2 про стягнення донарахованих сум страхових внесків, простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, пені та застосування фінансових санкцій.

У касаційній скарзі відповідач порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про задоволення позову. Зазначає, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема, не взято до уваги норми Закону України від 08 липня 201 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) та неправильно застосовано Інструкцію про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затверджену наказом Мінпраці від 18 грудня 2000 року №339 (далі - Інструкція №339).

ДП «Видавництво і друкарня «Таврида» у запереченнях на касаційну скаргу посилається на те, що рішення суду апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, судом правильно встановлені факти, досліджені докази та наведені обґрунтовані висновки. Вказує, що відповідачем фактично проведено дві однакові перевірки підприємства, за двома однаковими за змістом направленнями, з тих самих підстав та питань, що не передбачено законодавством. Просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судами встановлено, що у вересні 2012 року ДП Видавництво і друкарня «Таврида» звернулось до Сімферопольського міського центру зайнятості із заявою № 414 про проведення перевірки з питань правильності нарахувань своєчасності і повноти перерахувань страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття з метою звірки взаєморозрахунків з фондом для надання дотацій на працевлаштування безробітного (а.с. 48).

02 жовтня 2012 року позивач отримав направлення від 26 вересня 2012 року №526 про проведення позапланової перевірки з 26 вересня по 03 жовтня 2012 року відповідно до наказу Сімферополького міського центру зайнятості від 26 вересня 2012 року № 419, за результатами якої відповідачем складено Акт від 02 жовтня 2012 року №342.

За висновками цієї перевірки, позивачем не дотримано вимоги пункту 4 статті 20 Закону України від 01 березня 1991 року № 803-XII «Про зайнятість населення» (далі - Закон № 803-XII) та пункт 2 частини 2 статті 35 Закону України від 02 березня 2000 року № 1533-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон №1533-ІІІ), а саме: несвоєчасне подання звітів про прийнятих працівників за формою № 5-ПН.

29 жовтня 2012 року ДП Видавництво і друкарня «Таврида» отримало ще одне направлення №553 про проведення позапланової перевірки з 17 жовтня по 24 жовтня 2012 року, відповідно до наказу Сімферополького міського центру зайнятості від 17 жовтня 2012 року № 446.

За результатами цієї перевірки відповідачем складено інший Акт №258, на підставі якого 15 листопада 2012 року прийнято рішення № 2 про стягнення з позивача донарахованих сум страхових внесків, простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, пені та застосування фінансових санкцій.

Як зазначено в актах №258 та № 342, ці перевірки проводились за заявою платника, а згідно з направленнями від 26 вересня 2012 року №526 та від 17 жовтня 2012 року №553, предметом перевірки було дотримання вимог законодавства щодо правильності нарахування та своєчасності сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та подання відомостей про прийнятих працівників за формою № 5-ПН (а.с.19-20).

Вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд виходив з того, що відповідач фактично провів дві однакові перевірки підприємства (однаковий предмет перевірки) за двома направленнями однаковими за змістом, які прийняті на підставі різних наказів Сімферопольського міського центру зайнятості та, в яких зазначено інший термін проведення перевірки, а тому рішення про стягнення з позивача донарахованих сум страхових внесків, простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, пені та застосування фінансових санкцій є неправомірним та підлягає скасуванню.

Проте такий висновок є передчасним.

Згідно із статтею 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Порядок нарахування і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття врегульований Законами №1533-ІІІ, №803-ХІІ, Законом України від 01 січня 2001 року № 2213-III «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування» (далі - Закон № 2213-III), норми якого діяли до 01 січня 2011 року та Інструкцією №339.

За приписами пункту 2 частини 2 статті 35 Закону № 1533-ІІІ, в редакції, що діяла до 01 січня 2011 року, роботодавець був зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески та ніс відповідальність відповідно до законодавства за шкоду, заподіяну застрахованим особам внаслідок невиконання або неналежного виконання обов'язків, визначених частиною другою цієї статті (абзац 2 частини 3 статті 35 Закону № 1533-ІІІ).

Частиною 1 статті 34 Закону № 1533-ІІІ встановлено, що Фонд має право, зокрема, стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону та вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених фактів порушення законодавства про страхування на випадок безробіття.

Фонд зобов'язаний вживати заходів до раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду (частина 2 статті 34 Закону № 1533-ІІІ).

Із змісту наведених норм випливає, що сплата страхових внесків є обов'язком для роботодавця, невиконання якого, є підставою для застосування до нього фінансових санкцій та адміністративних штрафів.

Відповідно до пункту 7.1 Інструкції № 339, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків та сум фінансових санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, територіальні органи Державної служби зайнятості в районах, містах, районах у містах мають право перевіряти правильність нарахування, своєчасність і повноту перерахування страхових внесків, у тому числі, коли за даними перевірки була підтверджена наявність заборгованості зі сплати страхових внесків, строк сплати яких не настав на 01 січня 2011 року, та застосовувати фінансові санкції у порядку, який діяв до набрання чинності цим Законом.

Перевірка платників щодо правильності нарахування, своєчасного і повного перерахування страхових внесків за період з дня проведення останньої перевірки або з дати набуття статусу платника страхових внесків (якщо перевірка проводилась вперше) до 01 січня 2011 року здійснюється територіальними органами Державної служби зайнятості в районах, містах, районах у містах одноразово.

Отже, із змісту наведеної норми видно, що центрам зайнятості надано право контролю за належною сплатою страхових внесків і стягнення відповідної заборгованості та адміністративно-господарських санкцій в разі виявлення порушень платником внесків вимог Закону № 1533-ІІ. Проте, територіальний орган Державної служби зайнятості не має права повторно перевірити платника страхових внесків щодо правильності сплати ним страхових внесків до 01 січня 2011 року у випадку, якщо така перевірка вже проводилась.

Як видно із матеріалів справи, перевірка, проведена відповідачем з 26 вересня по 03 жовтня 2012 року (Акт №342) стосувалась періоду з 01 січня 2011 року по 25 вересня 2012 року. Проте як, оскаржуване позивачем рішення, було прийняте за результатами перевірки, проведеної за інший період - з 01 жовтня 2006 року по 01 січня 2011 року (Акт №258). Тобто, висновки судів щодо ідентичності проведених Сімферопольським міським центром зайнятості перевірок не відповідають матеріалам справи.

Відповідно до пунктів 7.4, 7.5 Інструкції № 339 за результатами перевірки складається акт у двох примірниках і підписується особами, які проводили перевірку, керівником і головним бухгалтером страхувальника. Один примірник акта передається під розписку керівникові або головному бухгалтеру страхувальника, інший залишається в центрі зайнятості, який проводив перевірку Рішення про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, у тому числі донарахованих сум страхових внесків (недоїмки), пені та штрафу (додаток 7) (далі - рішення), приймається керівником робочого органу виконавчої дирекції Фонду чи його заступником за місцезнаходженням (місцем проживанням) платника страхових внесків на підставі акта перевірки.

Роботодавець протягом десяти робочих днів, наступних за днем одержання рішення, зобов'язаний сплатити суми недоїмки, пені та штрафу або оскаржити рішення у встановленому порядку.

Отже, із змісту наведених норм видно, що обов'язковою умовою для застосування до платника страхових внесків фінансових санкцій та нарахування пені є наявність недоїмки по цим внескам, проте, вирішуючи спір та задовольняючи позов, суди не дали належної правової оцінки Актам №258 та №342 в яких зазначені різні періоди, за які проводилась перевірка ДП Видавництво і друкарня «Таврида», не з'ясували, чи має позивач заборгованість до 01 січня 2011 року і чи проводилась раніше відповідачем перевірка за цей - же період.

Зазначені обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України, суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

Таким чином, неповне з'ясування судами дійсних обставин справи та допущені порушення норм процесуального права є підставою для скасування ухвалених рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Сімферопольського міського центру зайнятості задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2013 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

.

Головуючий суддя С.В. Головчук
Судді Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак