Справа № 814/3476/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/3476/14

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Середа О. Ф.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Запорожана Д.В., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Миколаївського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, процесуальним правонаступником якого є заступник прокурора Миколаївської області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом Миколаївського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Миколаївському районі Миколаївської області Лисиці Анжели Леонідівни про визнання протиправними дій щодо реєстрації земельної ділянки, зобов'язання скасувати запис про реєстрацію земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Миколаївський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері подав апеляційну скаргу на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Ухвалою від 17 листопада 2014 року Миколаївський окружний адміністративний суд відмовив Миколаївському прокурору з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Миколаївській міській Раді приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою площею 26,0034 га. по вулиці Айвазовського, 23 у м. Миколаєві, за кадастровим номером :07:001:0057, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо цієї земельної ділянки, шляхом заборони Реєстраційній службі Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області здійснювати будь - які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 26,0034 га. по вулиці Айвазовського, 23 у м. Миколаєві, за кадастровим номером :07:001:0057.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали.

Також прокурор зазначив, що адміністративний позов містить детальні обґрунтування порушень чинного законодавства. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не обґрунтував причини відхилення жодного доводу прокурора, зазначеного в клопотанні.

Державний кадастровий реєстратор Управління Держземагентства у Миколаївському районі Миколаївської області Лисиця А.Л. письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що прокурор не навів належних та достатніх аргументів, яки б свідчили про те, що існує очевидна небезпека того, що у випадку невжиття судом вказаних заходів забезпечення адміністративного позову, виконання рішення у даній справі стане неможливим.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення прокурора, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є реєстрація у державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 26,0034 га. по вулиці Айвазовського, 23 у м. Миколаєві, за кадастровим номером :07:001:0057.

Також Миколаївський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони Миколаївській міській Раді приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою площею 26,0034 га. по вулиці Айвазовського, 23 у м. Миколаєві, за кадастровим номером :07:001:0057, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо цієї земельної ділянки, шляхом заборони Реєстраційній службі Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області здійснювати будь - які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 26,0034 га. по вулиці Айвазовського, 23 у м. Миколаєві, за кадастровим номером :07:001:0057.

Заява прокурора про вжиття заходів забезпечення позову (а.с. виділених матеріалів 13-15) містить відомості щодо проведеної прокурором перевірки, виявлених, на думку заявника, порушень законодавства, містить цитування норм ст. 117 КАС України та ст. ст. 125, 126 ЗК України, та посилання на адміністративний позов, в якому більш детально зазначені порушення відповідачем норм чинного законодавства. Також в заяві про забезпечення позову зазначено, що право власності на земельну ділянку не оформлено та рішення про затвердження проекту землеустрою Миколаївською міською Радою не прийнято, державна реєстрація цих прав не здійснена у встановленому законом порядку. На підставі зазначених обставин прокурор дійшов висновку, що існує очевидна небезпека оформлення ТОВ «МСП Ніка - Тера» права власності на земельну ділянку, її подальшого відчуження, розширення та обслуговування підхідного каналу та операційної території терміналу по вулиці Айвазовського, 23 у м. Миколаєві.

При цьому прокурор не додав ні до заяви про забезпечення позову, ні до апеляційної скарги належних та допустимих доказів на підтвердження реальної можливості відчуження земельної ділянки та державної реєстрації відповідних прав на неї.

Апеляційний суд вважає доводи прокурора надуманими, оскільки відчуження земельної ділянки не можливо без оформлення власником права власності у встановленому законом порядку, в той час як прокурор зазначив, що право власності на земельну ділянку не зареєстровано.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

За своєю суттю інститут забезпечення позову, як в адміністративному судочинстві, так і в інших його видах, є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Тобто, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача. При цьому, заявник, в даному випадку прокурор, має надати суду докази в обґрунтування заяви про забезпечення адміністративного позову.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Як вбачається з виділених матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову прокурор не навів належних та достатніх аргументів, які б свідчили про те, що існує очевидна небезпека того, що у випадку невжиття судом вказаних заходів до забезпечення адміністративного позову виконання рішення у даній справі стане неможливим.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази відносно існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди з боку відповідача.

Зокрема, прокурор в своїй апеляційній скарзі зазначає, що земельна ділянка віднесена до категорії земель водного фонду (акваторія Бузького лиману), але доказів до суду не надав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена ухвала - без змін.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, 200, 206, ч. 2 ст. 211, ч. 6 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Миколаївського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя Д.В.Запорожан

суддя Л.П.Шеметенко