Справа № 133/211/15-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 133/211/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сорока Д.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

26 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Козятині та Козятинському районі Вінницької області на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Козятині та Козятинському районі Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив: визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в м. Козятині та Козятинському районі Вінницької області щодо відмови йому в перерахунку та виплаті основної та додаткової пенсії починаючи з 01.01.2014 по 31.07.2014 року відповідно до положень ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ; зобов'язати відповідача донарахувати та виплатити йому основну пенсію виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.01.2014 по 31.07.2014 року.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на необґрунтованість судового рішення та порушення норм матеріального права.

26 травня 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання (вх.7637/2015) управління Пенсійного фонду України в м. Козятині та Козятинському районі Вінницької області щодо розгляду вказаної справи в порядку письмового провадження.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомленні належним чинном.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Козятині та Козятинському районі Вінницької області, і в 2014 році отримував пенсію, передбачену ст. 54 Закону № 796-ХІІ в розмірі передбаченому ПКМ України №120 від 23.11.2011, якою визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до статей 54, 57 Закону № 796-ХІІ.

Окрім цього, позивач має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, та є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копіями посвідчень, наявних в матеріалах справи (а.с.5-6).

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Козятині та Козятинському районі Вінницької області із заявою здійснити перерахунок його пенсії у відповідності до ст. 54 Закону № 796-ХІІ, однак відповідач листом № 1/70-1 від 19.01.2015 року відмовив позивачу в задоволені його заяви.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен був здійснювати нарахування та виплату позивачу основної та додаткової пенсій починаючи з 01.01.2014 до 31.07.2014 відповідно до розмірів, встановлених ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ.

Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 49 Закону № 796-12 пенсія особам віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюється у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно ж до ч. 4 ст. 54 Закону № 796-12, визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8-ми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 цього Закону, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам 2 групи -у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV відзначено, що мінімальний розмір пенсії по віку встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 3 Бюджетного Кодексу України передбачено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Судом апеляційної інстанції здійснено правовий аналіз положень норм Законів України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", "Про Державний бюджет України на 2012 рік" та "Про Державний бюджет України на 2013 рік" на підставі якого встановлено, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, згідно до якого визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011 та 2012, 2013 бюджетних роках делеговано було Кабінету Міністрів України.

Так, на виконання вищевказаних положень, постановами Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року та № 1210 від 23.11.2011 року були визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенси за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, в період з 23.07.2011 по 31.12.2013 розмір основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинен був визначатися і визначався відповідно до вказаних постанов КМУ.

Положеннями Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не було передбачено обмежень щодо застосування з 01.01.2014 ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Законом України №1622-VII від 31.07.2014 року Прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені пунктом 6-7 , яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

На підставі вищевикладених обставин колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до твердження, що відповідач повинен був здійснювати нарахування та виплату позивачу основної та додаткової пенсій починаючи з 01 січня 2014 року по 31 липня 2014 року відповідно до розмірів, встановлених ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки під час апеляційного розгляду справи доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Козятині та Козятинському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.