Справа № 335/14142/14-а(2-а/335/288/2014)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"15" квітня 2015 р. справа № 335/14142/14-а 2-а/335/288/2014

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Щербака А.А. Малиш Н.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2014 року у справі № 335/14142/14-а (2-а/335/288/2014) за адміністративним позовом заступника прокурора Запорізької області в інтересах ОСОБА_1 до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, третя особа: Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року заступник прокурора Запорізької області в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа: Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, в якому просив визнати незаконною постанову головного державного виконавця Морар М.В. про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2014 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, у листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про зобов'язання УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату пенсії як особі, постраждалій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2010 у справі № 2а-3860/10 позов задоволено. Зобов'язано УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну ОСОБА_1 згідно ст.54 та ст.50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком (державна пенсія) та 75% соціальної пенсії за віком (додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю) з 03.05.2010 по 03.11.2010 року, а далі здійснювати нарахування та виплату вказаної пенсії щомісячно-постійно.

За результатами розгляду апеляційної скарги УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2011 року зазначену постанову суду першої інстанції - скасовано в частині зобов'язання УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії згідно ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком за період з 03 травня 2010 року по 03 листопада 2010 року, та відмовлено у задоволенні наведеної частини вимог.

Визнано протиправними та зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районні міста Запоріжжя нарахувати ОСОБА_1, починаючи з 14 листопада 2010 року державну пенсію відповідно до частини 4 статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру 8-ми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням законодавчо встановленої на час виплати розміру мінімальної пенсії за віком і положень частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та із відрахуванням отриманих з 14 листопада 2010 року сум державної пенсії по інвалідності 2 групи, як особою зі статусом постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.(а.с.16-19).

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 26.03.2013 касаційну скаргу УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя залишено без задоволення.

У липні 2013 року ОСОБА_1 отримав виконавчий лист про зобов'язання нарахувати йому, починаючи з 14.11.2010 державну пенсію, виходячи із розміру 8-ми мінімальних пенсій за віком;починаючи з 03.05.2010 додаткову пенсію, виходячи із розміру 75% мінімальної пенсії за віком; здійснювати нарахування та виплату вказаної пенсії щомісячно - постійно.

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з виконавчим листом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області.

24.12.2013 року державним виконавцем на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25, Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 41314830 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа.

08.01.2014 направлено вимогу, якою зобов'язано боржника в строк до 15.01.2014 надати відомості про виконання виконавчого листа № 2а-2860/10, виданого 19.12.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Заявою № 577/11 від 13.01.2014 Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя просило відкласти провадження виконавчих дій та надати час для виконання постанови в добровільному порядку, у зв'язку з тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження отримана несвоєчасно.

14.01.2014 на адресу відділу державної виконавчої служби надійшла заява боржника від 13.01.2014 за вих. № 596/11, з якої вбачається, Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2011 року та постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2010 року у справі № 2а-3860/10 у червні 2011 року проведено перерахунок державної пенсії за період з 14.11.2010 року по 30.06.2011 року та нараховано до виплати 40365,07 грн. та перерахунок додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю за період з 03.05.2010 року по 30.06.2011 року в розмірі 2459,42 грн..

Постановою головного державного виконавця Морар М.В. від 29 січня 2014 року виконавче провадження було закінчене, в порядку п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи зазначену постанову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з вимогами про її скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову відповідача, виходив з того, що у виконавчому документі не зазначено кінцевої дати виконання судового рішення в частині нарахування та виплати пенсії, а тому виконання такого рішення за певний період є лише частковим виконанням, відтак державний виконавець не мав права виносити постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», яка пов'язує можливість закінчення виконавчого провадження лише з випадком виконання судового рішення у повному обсязі.

З такими висновками не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі України «Про виконавче провадження», що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.49 вказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як було встановлено судом, постановою Таращанського районного суду Київської області від 06.01.2011 року зобов'язано УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну ОСОБА_1 згідно ст.54 та ст.50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком (державна пенсія) та 75% соціальної пенсії за віком (додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю) з 03.05.2010 по 03.11.2010 року, а далі здійснювати нарахування та виплату вказаної пенсії щомісячно-постійно.

Зі змісту вказаного судового рішення, на виконання якого місцевим судом видано позивачу виконавчий лист, вбачається, що суд не визначився із кінцевою датою проведення відповідного нарахування і виплат.

Разом з тим, матеріалами справи та виконавчого провадження підтверджується, що згадане судове рішення виконане боржником по 01.11.2011 року.

Оскільки позивач не погоджується із правомірністю закінчення виконавчого провадження на даному етапі, колегія суддів зазначає, що правовій оцінці в межах спору підлягають обсяг та межі виконання судового рішення, враховуючи не встановлення у ньому кінцевої дати проведення перерахунку і виплати пенсії.

Згідно ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Колегія суддів зазначає, що з самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на певний строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Встановлення судовим рішенням кінцевого терміну виплати пенсії суперечило б самому визначенню та суті пенсії.

Додаткова пенсія, передбачена ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на неї право, і нерозривно пов'язана з виплатою пенсії, а тому також має не визначений у часі граничний термін виплати.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із позицією суду першої інстанції про те, що судове рішення підлягає виконанню без обмеження будь-яким строком, позаяк рішення суду має бути наслідком чинного правового регулювання вже порушеного права, та ніяк не захисту права на майбутнє.

Оскільки у виконавчому документі не зазначено кінцевої дати, за якою боржник зобов'язаний вчинити певні дії, а вказана лише дата початку вчинення відповідних дій, колегія суддів зауважує, що у будь-якому разі існує певний період у часі, що розглядався судом як спірний, який фактично закінчився ухваленням судового рішення у справі.

Таким чином, датою винесення постанови про закінчення виконавчого провадження може бути будь-яка дата, станом на яку здійснено відповідні виплати.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що державним виконавцем, не виконано рішення суду в частині нарахування та виплати пенсії щомісячно.

Такі дії здійснювалися Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не можуть вирішуватися у примусовому порядку виконання судового рішення.

Колегія суддів вважає правомірною постанову про закінчення виконавчого провадження № 41314830, і не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що процесуальним законодавством в межах адміністративного судочинства закріплено правову конструкцію, покликану забезпечити правильне розуміння особливостей виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Приведена правова норма є одним із способів захисту порушених прав та інтересів особи.

Згідно зі ст.ст.198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.п.4 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202,205,207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя - задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 грудня 2014 року у справі №335/14142/14-а (2-а/335/288/2014) - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог заступника прокурора Запорізької області в інтересах ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.І. Малиш