Справа № 804/3613/15
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2015 р. Справа № 804/3613/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ариста КР» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ариста КР» (далі - ТОВ «Ариста КР», позивач) звернулось до суду з позовом до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Криворізька південна ОДПІ, відповідач), в якому просить:
- визнати дії Криворізької південної ОДПІ протиправними стосовно коригування в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення» податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» показників податкової звітності ТОВ «Ариста КР» за липень-вересень 2014 р., яке відбулося на підставі акту перевірки від 20.01.2015 р. № 26/22.01/33179163.
- зобов'язати Криворізьку південну ОДПІ вчинити дії в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» щодо відновлення раніше задекларованих показників ТОВ «Ариста КР», а саме:
збільшити суму податкового кредиту ТОВ «Ариста КР» за липень-вересень 2014 р. по постачальникам - ТОВ «Сервіс Гарант Груп» та ТОВ «Волгобалт» на суму ІІДВ у розмірі 301 931, 53 грн.;
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в період з 25.12.2014 р. по 14.01.2015 р. Криворізькою південною ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ариста КР» з питань достовірності формування податкового кредиту під час здійснення фінансово-господарських відносин з контрагентами, за результатами якої складено акт від 20.01.2015 р. № 26/22.01/33179163 з висновками про встановлення порушення позивачем положень податкового законодавства. Позивач не погоджується з висновками, викладеними у акті перевірки, вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, а дії відповідача щодо коригування показників податкової звітності в базі даних АІС «Податковий блок» такими, що порушують права позивача та приписи чинного законодавства України. Представник позивача наголошував, що висновки акта перевірки не можуть базуватися лише на результатах перевірок інших контролюючих органів, у зв'язку з чим, визнання господарських операцій нікчемними за наявності обов'язкових та оформлених належним чином первинних документів є недопустимим. Реальність господарських операцій позивача у спірний період з контрагентами підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами. Податкове повідомлення-рішення за результатами перевірки контролюючим органом винесено не було, що, на думку позивача, є порушенням ст. 58, ст. 86 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Поряд з цим, позивачем зазначено, що акт перевірки не є підставою для коригування в електронній базі податкової звітності задекларованих платником податків показників, а тому відповідачем безпідставно здійснено коригування показників податкової звітності позивача з податку на додану вартість у Автоматизованій інформаційній системі «Податковий Блок» та будь-яких інших електронних базах та системах даних. Представником позивача 29.04.2015 р. подано до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представником відповідача 15.04.2015 р. подано до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначено, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ариста КР» контролюючим органом встановлено порушення платником податків норм ПК України. В ході перевірки відповідачем встановлено, що ТОВ «Ариста КР» є транзитером придбаних робіт (послуг) для контрагентів-покупців, реальність господарських операцій із контрагентами не підтверджено. Представником відповідача вказано, що висновки перевіряючого, викладені в акті перевірки, не породжують для платника податків настання будь-яких юридичних наслідків тане впливають на його права, обов'язки та законні інтереси, що виключає можливість такого платника податків на їх оскарження в судовому порядку. Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Криворізької південної ОДПІ щодо проведення коригувань показників податкової звітності позивача в АІС «Податковий Блок», представник відповідача вказував, що станом на момент розгляду справи коригувань показників сум податку на додану вартість позивача не відбувалось, на підтвердження чого суду надано роздруківку з бази даних. Виходячи з наведеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Ариста КР» повністю, розглядати адміністративну справу без участі представника контролюючого органу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Положеннями ч. 4 ст. 122 КАС України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
У відповідності до ст. 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до наступних висновків.
З 25.12.2014 р. по 14.01.2015 р. відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ариста КР» з питань достовірності формування податкового кредиту під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Сервіс Гарант Груп» за липень та серпень 2014 р. й з ТОВ «Волгобалт» за вересень 2014 р. та достовірності сформованого податкового зобов'язання з податку на додану вартість по реалізації товарів (робіт, послуг), придбаних у зазначених контрагентів.
11.02.2015 р. позивачем подано заперечення до акту перевірки від 20.01.2015 р. № 26/22.01/33179163, за результатами розгляду яких листом Криворізької південної ОДПІ від 17.02.2015 р. № 3402/10/04-82-22-01 повідомлено позивача про залишення висновків акта перевірки без змін.
Податкових повідомлень-рішень за наслідками акта перевірки від 20.01.2015 р. № 26/22.01/33179163 відповідачем винесено не було (що не було спростовано представником відповідача), проте за наслідками цієї перевірки, показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість позивача на підставі вищевказаного акту перевірки в інформаційній базі даних АІС «Податковий блок» були вилучені.
Позивач із вказаними в акті висновками не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а акт таким, що складений з порушенням норм чинного законодавства, дії відповідача щодо вилучення з інформаційної бази даних податкового органу показників податкової звітності вважає протиправними, у зв'язку із чим звернувся до адміністративного суду із позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.
Результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
У відповідності до положень ст. 58 ПК України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що коригування сум податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів може здійснюватись лише після узгодження податкових зобов'язань шляхом надання платником ПДВ уточненої декларації або шляхом винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення, що здійснюється після відповідного узгодження, також підставою для коригування посадовими особами податкового органу вказаних сум може бути встановлення факту допущення працівником податкового органу помилок при введенні до електронної бази податкової звітності інформації із податкової звітності.
При цьому, акти, складені відповідачем за результатами проведених перевірок, не є підставою для коригування в електронній базі податкової звітності задекларованих платником податків показників.
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з п. 49.8 ст. 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Отже, з наведених нормативних норм вбачається, що обов'язок платника податків подати декларацію з ПДВ узгоджується з обов'язком податкового органу прийняти таку декларацію та, при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності.
Таким чином, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків, які відображаються в базі АРМ автоматизованого співставлення, формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з ПДВ з додатком № 5, і повинні їм відповідати.
Як було встановлено судом, за результатами проведеної перевірки позивача Криворізькою південною ОДПІ встановлено, зокрема, безпідставне віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за липень та серпень 2014 р. по взаємовідносинам з ТОВ «Сервіс Гарант Груп», за вересень 2014 р. по взаємовідносинам з ТОВ «Волгобалт», ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» за серпень 2014 р. та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в липні та вересні 2014 р.
Посилання податкового органу на інформацію, наявну у податкового органу та на акти перевірок контрагентів позивача не доводять обґрунтованість висновків, викладених в акті від 20.01.2015 р. № 26/22.01/33179163, складеного за результатами перевірки ТОВ «Ариста КР», оскільки вони не спростовують дійсність укладених ТОВ «Ариста КР» з контрагентами правочинів та не можуть вважатись судом безспірним доказом порушення податкового законодавства з боку позивача.
Щодо висновків акту перевірки з приводу порушення контрагентом позивача ч. 5 ст. 203, ч. 1, 2 ст. 215, ст. 216 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених підприємств при придбані та продажу товарів (послуг), суд зазначає, що єдиним допустимим засобом доказування нереальності правочину, вчиненого між суб'єктами господарювання може бути лише судове рішення, яким встановлена недійсність такого правочину.
Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.
Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно до п. п. 198. 2, 198. 3 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193. 1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Пункт 198.6 ст. 198 ПК України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
У відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів, послуг.
Згідно п. 201.8. ст. 201 ПК України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
ПК України виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставить у залежність від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання. Несплата продавцем податку на додану вартість до бюджету, у разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупцем та не є підставою для позбавлення останнього права на відшкодування цього податку, якщо він виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту.
Виходячи з наведених правових норм, суд дійшов висновку, що використання лише інформації, наявної у податковому органі, без дослідження первинних бухгалтерських документів, на підставі яких платник податку відображає відповідні господарські операції в бухгалтерському та податковому обліку, та, відповідно, формування відповідачем висновків про порушення позивачем податкового законодавства, є необґрунтованими та безпідставними.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, відповідач в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» відобразив показники за даними податкового органу на підставі акту перевірки від 20.01.2015 р. № 26/22.01/33179163, а саме: виключив з сум податкового кредиту з податку на додану вартість суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які ТОВ «Ариста КР» включило до податкових декларацій з податку на додану вартість по господарським операціям з ТОВ «Сервіс Гарант Груп» за липень - серпень 2014 р., з ТОВ «Волгобалт» за вересень 2014 р., з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» за серпень 2014 р. та з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за липень-вересень 2014 р.
Така самостійна зміна відповідачем в Деталізованій базі співставлення показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача на підставі акту перевірки, без прийняття податкового повідомлення-рішення (і, відповідно, узгодження податкових зобов'язань) та без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання декларацій (розрахунків), не відповідає вимогам чинного законодавства, порушує права та інтереси позивача, оскільки позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобов'язань відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності.
Виходячи зі специфіки податку на додану вартість, який сплачується у складі ціни товарів (робіт, послуг), одна операція з продажу товару викликає відповідні податкові наслідки у обох сторін цієї операції, які є платниками ПДВ, - у продавця - податкові зобов'язання, а у покупця - податковий кредит на аналогічну суму.
За таких обставин суд вважає, що невідповідність показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, що задекларовані позивачем у деклараціях з ПДВ, показникам з централізованої бази даних податкової звітності, має безпосередній вплив на права та інтереси позивача, оскільки така невідповідність може мати для позивача негативні наслідки, як то: погіршення його ділової репутації як належного платника податків, відмова його контрагентів від подальших господарських відносин з позивачем з метою уникнення негативних податкових наслідків для себе від таких операцій тощо.
Суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що за актом перевірки від 20.01.2015 р. № 26/22.01/33179163 по підприємству ТОВ «Ариста КР» не здійснювалось коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту до АІС «Податковий Блок». Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься витяг з електронної бази даних АІС «Податковий блок» та електронної бази даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України» щодо ТОВ «Ариста КР», з якого вбачається коригування показників податкової звітності, задекларованих позивачем.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно проведено коригування показників податкової звітності, задекларованих позивачем, на підставі акту перевірки № 26/22.01/33179163, а отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Відомості в інформаційних базах податкового органу повинні співпадати з показниками у податковій декларації платника податку, фактично формуючи його податкові зобов'язання на майбутнє, а отже спричиняє реальні зміни майнового стану такого платника, а належним способом захисту прав та інтересів платника податків у випадку незаконності таких дій повинно бути відновлення в цій базі таких показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, які задекларував платник податків.
Таким чином, суд також вважає за необхідне зобов'язати відповідача відновити в інформаційній базі даних АІС «Податковий Блок» показники податкової звітності ТОВ «Ариста КР», зазначені останнім в податкових деклараціях за спірний період.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведено правомірності дій щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «Ариста КР» на підставі акту перевірки від 20.01.2015 р. № 26/22.01/33179163, в той час як докази, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, є законними, допустимими, обґрунтованими, такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом не встановлено жодного фактичного порушення позивачем вимог наведених відповідачем норм законодавства, яке б позбавляло ТОВ «Ариста КР» права на формування податкового кредиту. Реальність господарських операцій підтверджено належним чином оформленими первинними документами.
Поряд з цим, суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що позивачем не доведено порушення його прав та в чому полягає спір, переданий на вирішення суду.
Позивачем надано до матеріалів справи претензію від ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» стосовно питань дотримання вимог декларування податку на додану вартість від 09.02.2015 р. № 35, якою повідомлено ТОВ «Ариста КР» про можливість припинення господарських відносин з підприємством у разі перекладання позивачем обов'язків зі сплати податків, оскарження дій органів Міністерства доходів і зборів України на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат».
Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Таким чином, документально підтверджені позивачем судові витрати - судовий збір сплачений згідно платіжного доручення № 121 від 12.03.2015 р. у розмірі 73, 08 грн. підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення» податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» показників податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ариста КР» за липень-вересень 2014 р., яке відбулося на підставі акту перевірки від 20.01.2015 р. № 26/22.01/33179163.
Зобов'язати Криворізьку південну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення» податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, які були відкориговані податковим органом на підставі акту документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Ариста КР» від 20.01.2015 р. № 26/22.01/33179163.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ариста КР» судовий збір у розмірі 73, 08 грн.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя О.М. Неклеса