Справа № 826/9316/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9316/14 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Пилипенко О.Є.,

суддів: Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві та Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року у справі за поданням Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» про стягнення коштів за податковим боргом,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року заявник/позивач - Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з поданням про стягнення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» () у розмірі 14 715 764,32 грн. шляхом стягнення коштів з усіх розрахункових рахунків.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року подання Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві задоволено частково. Стягнуто на користь Держави кошти за податковим боргом у розмірі 635 833,27 грн. з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» (код ЄДРПОУ - 3831677, 03186, м. Київ, вул. Соціалістична, 5, корпус 2).

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач та позивач звернулися із апеляційними скаргами, в яких просять скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року. Позивач просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким подання задовольнити повністю. Відповідач просить винести постанову, якою скасувати постанову суду першої інстанції і винести нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідним апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» - задовольнити частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року - скасувати, а провадження у справі закрити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено існування у відповідача частково узгодженого зобов'язання по сплаті податкового зобов'язання по податку на додану вартість, не сплаченого у порядку і строки, визначені Податковим кодексом України. Проте, частина податкового боргу, який просить стягнути позивач, є неузгодженим податковим зобов'язанням. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення подання в частині наявного узгодженого податкового зобов'язання в сумі 635 833,27 грн.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом, ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві просить стягнути з ТОВ «Альянс Маркет» податковий борг, який виник:

за самостійно визначеними платником податків зобов'язаннями з податку на додану вартість згідно поданих податкових декларацій:

- за квітень 2014 року від 19.05.2014 року в розмірі 962 232, 00 грн.;

- за березень 2014 року від 18.04.2014 року в розмірі 2 789 953, 00 грн.;

уточнюючих декларацій, якими самостійно виправлено помилки за листопад 2013 року від 25.04.2014 року та за грудень 2013 року від 25.04.2014 року в розмірі 26 363, 00 грн. та 22 302, 00 грн.;

На підставі податкових повідомлень-рішень:

- від 22 травня 2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 9 318 589,0 грн. (за основним платежем 7 454 871, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 863 718, 00 грн.);

- від 22 травня 2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 4 793 644, 00 грн. (за основним платежем 3 834 915, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 958 729, 00 грн.);

- від 22 травня 2014 року №, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 1 737 203, 00 грн.;

- від 09 квітня 2014 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 2 215 509, 00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 107 755, 00 грн.

ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було виставлено ТОВ «Альянс Маркет» податкову вимогу від 28 квітня 2014 року №1984-25 на суму податкового боргу у розмірі 17 102 201, 80 грн.

Дана податкова вимога була отримана відповідачем 05 травня 2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах подання.

Крім того, судом встановлено, що за результатами оскарження відповідачем в судовому порядку податкових повідомлень-рішень № та №000373207 від 22 травня 2013 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2013 року, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2014 року (справа № К/800/23899/14) вказані податкові повідомлення-рішення визнано протиправними та скасовано.

Також за результатами оскарження ТОВ «Альянс Маркет» в судовому порядку податкового повідомлення-рішення від 09 квітня 2014 року № , постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 травня 2014 року у справі №826/5183/14, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 квітня 2015 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 09 квітня 2014 року № .

Крім того, за результатами оскарження ТОВ «Альянс Маркет» в судовому порядку податкової вимоги від 28 квітня 2014 року № 1984-25, Окружним адміністративним судом м. Києва ухвалено постанову від 08 вересня 2014 року (справа № 826/9499/14), якою в задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року (справа № 826/9499/14) постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 вересня 2014 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено та скасовано податкову вимогу форми «Ю» №1984-25 від 28 квітня 2014 року.

Разом з тим, позивач вважає, що за ТОВ «Альянс Маркет» рахується податковий борг у розмірі 14 715 764,32 грн., у підтвердження чого податковим органом надано облікову карту платника податків, згідно зворотного боку якої вбачається, що на час звернення з даним поданням заборгованість ТОВ «Альянс Маркет» складає 14 715 764,32 грн., в тому числі:

- з податку на додану вартість - 9 926 856, 36 грн., яка в себе включає суму недоїмки в розмірі 9 823 814, 07 грн. та суму несплаченої пені в розмірі 103 041, 66 грн.;

- з податку на прибуток у розмірі недоїмки - 4 788 907, 96 грн.

Таким чином, заявник, вважаючи, що відповідачем протиправно не перераховано до бюджету вказану вище суму податкового боргу, у строки, визначені податковим законодавством, звернувся до адміністративного суду з поданням.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України під податковим зобов'язанням розуміється сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Згідно підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до приписів статті 203 Податкового кодексу України платники податку на додану вартість визначають базу оподаткування зазначеним податком та протягом 20 днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця подають до податкового органу податкову декларацію, в якій визначають суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 56.11. статті 56 ПК України самостійно визначене платником податків податкове зобов'язання оскарженню не підлягає.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, пунктом 57.3 ст. 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Крім того, за підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Згідно норм пунктів 129.4 та 129.5 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120% річної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3. ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Згідно з п. 59.4. Кодексу податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Водночас, відповідно до п. 59.5 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Зокрема, згідно абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Зазначена норма Податкового кодексу України кореспондує з пунктом 3 частини 1 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Таким чином, процедура стягнення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків може бути ініційована шляхом внесення подання в порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, зі змісту наведених норм випливає, що для звернення податкового органу до адміністративного суду із поданням про стягнення коштів з рахунків платника податків у порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, передує наявність двох обов'язкових умов: наявність узгодженого податкового боргу та надіслання податкової вимоги платнику податків.

Разом з тим, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Вищий адміністративний суд України у своєму листі від 02 лютого 2011 року N 149/11/13-11 вказує, що спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. Наприклад, платником податків оскаржено до суду рішення про застосування адміністративного арешту (пункт 94.11 статті 94 Податкового кодексу України); оскаржено податкове повідомлення-рішення, яке покладено в основу податкового боргу, що стягується шляхом внесення подання, тощо. При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов'язань, з яких виник податковий борг; склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечувати наявність податкового боргу, у зв'язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що податковий орган звернувся із поданням про стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 14 715 764,32 грн., що виник у зв'язку з наявністю самостійно узгодженого податкового зобов'язання на підставі поданих декларацій та податкових повідомлень-рішень № від 09 квітня 2014 року, № від 22 травня 2013 року та № від 22 травня 2013 року винесених податковим органом. При цьому підставою для внесення такого подання до суду стало не виконання платником податків податкової вимоги №1984-25 від 28 квітня 2014 року.

Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що відповідач не згоден із висновками податкового органу, що підтверджується його запереченнями та апеляційною скаргою. В тому числі матеріали справи містять докази оскарження податкових повідомлень-рішень, що стали підставою для винесення податкової вимоги та, які в результаті такого оскарження були скасовані. Крім того, платником податків було оскаржено саму податкову вимогу на підставі якої позивач звернувся до суду з даним поданням. При цьому, як уже було встановлено судом, вказана податкова вимога була скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року. В своїй постанові суд від 23 жовтня 2014 року дійшов висновку, що оскільки постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2013 року, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2014 року податкові повідомлення-рішення № , № , № від 22 травня 2013 року визнано протиправними та скасовано, то підлягає і скасуванню податкова вимога про зобов'язання сплатити податковий борг.

В своєму листі від 12 квітня 2012 року N 1044/11/13-12 Вищий адміністративний суд України вказує, що у разі розбіжностей між сумою податкового боргу в поданні та у податковій вимозі суди повинні ретельно з'ясовувати обставини збільшення такого податкового боргу. При цьому слід ураховувати зміст заперечень платника податків. Якщо матеріалів у справі недостатньо для висновків щодо безспірності суми податкового боргу, суд на підставі пункту 2 частини четвертої статті 183-3 КАС України відмовляє у прийнятті подання, а відкрите провадження у справі закриває на підставі пункту 1 частини першої статті 157 КАС України, роз'яснивши заявнику, що відповідні вимоги підлягають розгляду в адміністративних судах, але в загальному порядку позовного провадження.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до податкової вимоги, яка крім іншого, скасована, податковий борг ТОВ «Альянс Маркет» складає 17 102 201,80 грн., згідно картки обліку платника податків - 635 833,27 грн., а в своєму поданні податковий орган просить стягнути податковий борг у розмірі 14 715 764,32 грн.

Окремо колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що із наданих податковим органом розрахунків податкового боргу не можливо встановити підстави та період виникнення такого зобов'язання у відповідача та факт його узгодження. При цьому позивачем не було виконано вимоги ухвали суду 16 грудня 2014 року, якою податковий орган зобов'язано надати відповідний розрахунок із зазначенням періоду та підстав виникнення у відповідача податкових зобов'язань та їх узгодження.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечує наявність у нього узгодженого податкового боргу, податкова вимога №1984-25 від 28 квітня 2014 року скасована в судовому порядку, а позивачем не надано доказів наявності у відповідача узгодженого грошового зобов'язання, випливає висновок про наявність спору про право.

Пунктом 2 частини 5 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

При цьому частиною 6 вказаної норми передбачено, що відмова у прийнятті подання унеможливлює повторне звернення заявника з таким самим поданням. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Частиною 1 статті 203 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було не вірно встановлено фактичні обставини, що мають значення для справи, застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення неправомірного рішення. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» - задовольнити частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року - скасувати, а провадження у справі закрити та роз'яснити заявнику, що вимоги викладені в поданні підлягають розгляду в адміністративному суді в загальному порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 157, 203, 205, 206 та 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року - скасувати.

Провадження у справі за поданням Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» про стягнення коштів за податковим боргом - закрити.

Роз'яснити Державній податковій інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, що подання про стягнення податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» () у розмірі 14 715 764,32 грн. шляхом стягнення коштів з усіх розрахункових рахунків підлягає розгляду в адміністративному суді в загальному порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Є. Пилипенко

Судді: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 26.05.2015 року.

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.