Справа № 826/4585/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 травня 2015 року № 826/4585/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів: Арсірія Р.О., Кузьменка В.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомДержавного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
доДержавної фіскальної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України
провизнання протиправним та скасування рішення № 07/233-07/15 від 27.01.2015
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення № 07/233-07/15 від 27.01.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, про те, що при прийнятті рішення № 07/233-07/15 від 27.01.2015 відповідачами не було враховано, що пункти харчування ДП МА «Бориспіль» є мобільними і, при необхідності (або ж на вимогу), можуть змінювати місце свого розташування, з огляду на що є всі підстави стверджувати, що вказане рішення не спрямоване на врегулювання орендних відносин на 3-му поверсі терміналу «D», а має на меті вжиття дискримінаційних заходів стосовно позивача шляхом обмеження можливості здійснювати діяльність щодо громадського харчування на 3-му поверсі терміналу «D».

Представник позивача у судовому засіданні 14.05.2015 підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачі проти позовних вимог заперечили, представником відповідача 1 у судовому засідання були подані письмові заперечення на адміністративний позов та представником відповідача 2 усно викладено відповідне обґрунтування заперечень на адміністративний позов та викладено прохання відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідачі обґрунтовують тим, що рішення про скасування рішення про можливість розміщення підприємства в пункті пропуску через державний кордон України № 07/233-07/15 від 27.01.2015 прийняте ними є правомірним, оскільки вони діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням усіх норм законодавства з питань розміщення на територіях пунктів пропуску через державний кордон підприємств, що здійснюють господарську та іншу діяльність.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Підчас судового розгляду справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

05.06.2013 Кабінетом Міністрів України на сіданні, протокол №39, в частині щодо питання "Про роботу державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", зокрема, щодо функціонування терміналу "Д" вирішено, зокрема,:

- Фонду державного майна разом з Мінінфраструктури та державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" з метою належного облаштування об'єктів громадського сервісу терміналу "Д" аеропорту "Бориспіль" невідкладно прискорити процедури передачі в оренду відповідних комерційних площ у терміналі та укласти у стислі строки договори з потенційними орендарями відповідно до вимог законодавства;

- Мінінфраструктури, Міндоходів, Адміністрації Держприкордонслужби разом з державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" у двотижневий строк забезпечити організацію зон громадського харчування та укласти відповідні договори на забезпечення пасажирів продуктами харчування з використанням пересувних торгових пунктів.

09.12.2013 Міністерством доходів та зборів України та Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято рішення № 82/233-82/13 про можливість розміщення підприємства в пункті пропуску через державний кордон України, яким Державному підприємству "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" надано можливість здійснювати діяльність щодо громадського харчування на 3-му поверсі терміналу "D" строком на один рік.

31.07.2014 між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Росінтер Аеро Україна" укладено договори оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 1610 та № 1612, відповідно до яких останньому було передано в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме:

- приміщення № 3.4.10 та частина приміщення № 3.2.60 загальною площею 350 кв.м;

- приміщення № 3.3.19 та частина приміщення № 3.2.60 загальною площею 350 кв.м.

Листом № 06.1-47/4/11-7535 від 29.09.2014 Міністерство доходів та зборів України та Адміністрація Державної прикордонної служби України повідомили Державному підприємству "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про те, що відповідно до протоколу засідання спільної робочої групи Державної фіскальної служби України й Адміністрації Держприкордонслужби України № 1 від 18.08.2014 прийнято рішення продовжити на один рік строк дії рішення №82/233-82/13 від 09.12.2013, виданого ДП «МА «Бориспіль», вид діяльності - громадське харчування на 3-му поверсі терміналу «Б».

19.12.2014 Міністерством доходів та зборів України та Адміністрацією Державної прикордонної служби України на ім'я в.о. генерального директора Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" складено вимогу № 372/1/10-70-24-47, в якій було зазначено про те, що відповідно до рішення №82/233-82/13 від 09.12.2013 ДП МА "Бориспіль" надає послуги з громадського харчування на 3-му поверсі термінального комплексу "D" аеропорту "Бориспіль" в межах приміщень: приміщення № 3.4.10 та частина приміщення № 3.2.60 загальною площею 350 кв.м; приміщення № 3.4.10 та частина приміщення № 3.2.60 загальною площею 350 кв.м, які відповідно до договорів оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №1610 від 31.07.2014 та № 1612 від 31.07.2014 передані в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Росінтер Аеро Україна" та викладене прохання враховуючи те, що відповідні приміщення не можуть одночасно використовуватись декількома заявниками у тижневий термін подати до митниці заяву на скасування рішення про можливість розміщення підприємства в пункті пропуску через державний кордон України від 09.12.2013 № 82/233-82/13, а також повідомлено про те, що у разі невжиття у тижневий строк відповідних заходів, митницею буде підготовлено та направлено до Державної фіскальної служби України відповідне подання щодо дострокового його (рішення) скасування.

Листом № 35-22-282 від 29.12.2014 Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" повідомило Міністерство доходів та зборів України та Адміністрацію Державної прикордонної служби України про те, що згідно з положеннями пункту 2.4 договорів оренди №1610 від 31.07.2014 та №1612 від 31.07.2014, обчислення строку договору та перебіг строку оренди починається з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання майна, водночас станом на 26.12.2014, акти приймання-передавання державного майна згідно вказаних договорів оренди, до ДП МА «Бориспіль» не надходили і, як наслідок, майно фактично не знаходиться в користуванні у орендаря, а отже до моменту фактичної передачі майна в оренду TOB «Аеро Ресторантс» та підписання сторонами відповідного Акту приймання - передавання майна, ДП МА «Бориспіль» не обмежене у використанні площі для власних потреб, в тому числі й для розміщення закладів харчування, що є мобільними і можуть змінювати межі свого розташування. також в зазначену листі було вказано про те, що на даний час в терміналі «D» існує проблема недостатньої забезпеченості закладами харчування, тому, до приймання цих площ TOB «Аеро Ресторантс» згідно відповідних актів та до моменту облаштування орендарем власних закладів харчування, ДП МА «Бориспіль» не може припинити діяльність із забезпечення пасажирів харчуванням.

27.01.2015 спільною робочої групи Міністерства доходів та зборів України та Адміністрації Державної прикордонної служби України прийнято рішення № 07/233-07/15 про скасування рішення про можливість розміщення підприємства в пункті пропуску через державний кордон України, яким скасовано рішення про можливість розміщення підприємства в пункті пропуску через державний кордон України № 82/233-82/13 від 09.12.2013 у зв'язку з невжиттям заходів для припинення порушень законодавства України з питань митної справи й охорони державного кордону, на підставі листа № 239/5/10-70-24-41 від 15.01.2015.

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" не погоджуючись з рішенням № 07/233-07/15 від 27.01.2015, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами першою та третьою статті 73 Господарського кодексу України встановлено, що державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

Згідно з частинами першою та другою статті 74 Господарського кодексу України державне комерційне підприємство є суб'єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу. Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання.

Пунктами 1 та 3 частини першої статті 287 Господарського кодексу України та статтею 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що орендодавцями щодо державного та комунального майна є: Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом; державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом

Таким чином, єдиним орендодавцем нерухомості державної форми власності площа якого не перевищує 200 квадратних метрів може виступати Фонд державного майна України або його регіональні відділення.

Відповідно до договорів оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 1610 та № 1612 від 31.07.2014, орендодавцем за якими виступає регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області, Товариству з обмеженою відповідальністю "Росінтер Аеро Україна" було передано в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: приміщення № 3.4.10 та частина приміщення № 3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу "D" загальною площею 350 кв.м; приміщення № 3.3.19 та частина приміщення №3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу "D" загальною площею 350 кв.м.

Відповідно до листа регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області № 10-13-6278 від 10.12.2014, яким було надано відповідь на звернення Київської митниці Державної фіскальної служби у Київській області № 76/1/10-70-11-47 від 02.12.2014, стосовно об'єктів нерухомості, а саме: приміщення № 3.4.10 та частина приміщення № 3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу "D" загальною площею 350 кв.м; приміщення № 3.3.19 та частина приміщення № 3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу "D" загальною площею 350 кв.м. Регіональним відділенням ФДМ України по Київській області укладені договори оренди лише з TOB «Аеро ресторантс» (ідентифікаційний код 37222400), що як видається, усуває можливі розбіжності у визначенні належного заявника на прийняття рішення про можливість розміщення підприємства в пункті пропуску через державний кордон України.

Позивачем факт того, що він був обізнаний про факт укладання договорів оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 1610 та № 1612 від 31.07.2014 не заперечується. Крім того, зазначене підтверджується наявною в матеріалах справи копією листа № 140 від 28.08.2014.

Відповідно до пунктів 2.2 та 2.2 розділу 2 Інструкції про порядок розміщення на територіях пунктів пропуску через державний кордон України підприємств, що здійснюють господарську або іншу діяльність, пов'язану із забезпеченням діяльності пунктів пропуску, і підприємств (установ) сфери обслуговування, затвердженої наказом Державної митної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України № 51/49 від 24.01.2006 та зареєстрованої в міністерстві юстиції України 24.02.2006 за № 176/12050 заявник подає митному органу й органу охорони державного кордону, у зоні діяльності яких планується розміщення підприємства, заяву про видачу рішення про можливість розміщення підприємства в пункті пропуску через державний кордон України (далі - Рішення). До заяви додаються такі документи: затверджена в установленому порядку копія установчих документів (для юридичних осіб); копія свідоцтва про реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності; обґрунтування потреби розміщення із зазначенням підстав для здійснення діяльності; попередня письмова згода власника будівлі або приміщення, розташованих у пункті пропуску, на укладення договору їх оренди (якщо заявник не є власником будівлі або приміщення), план-схему будівлі (приміщення) з позначенням місця, де передбачається розмістити підприємство.

Пунктом 2.5, 2.8 та 2.9 розділу 2 зазначеної Інструкції встановлено, що на підставі висновку керівників, а також заяви й поданих заявником документів спільною робочою групою Держмитслужби України й Адміністрації Держприкордонслужби України (далі - спільна робоча група), склад якої затверджується наказом цих центральних органів виконавчої влади, приймається спільне рішення про можливість розміщення підприємства в пункті пропуску через державний кордон України. На підставі протоколу засідання спільної робочої групи видається Рішення за формою, наведеною в додатку 1 до цієї Інструкції. Рішення підписується Головою Держмитслужби України й Головою Держприкордонслужби України або їх заступниками. Підписи скріплюються гербовими печатками. Рішення набирає чинності з моменту його реєстрації в Держмитслужбі України та Адміністрації Держприкордонслужби України.

Згідно з пунктом 2.10 розділу 2 Інструкції про порядок розміщення на територіях пунктів пропуску через державний кордон України підприємств, що здійснюють господарську або іншу діяльність, пов'язану із забезпеченням діяльності пунктів пропуску, і підприємств (установ) сфери обслуговування, затвердженої наказом Державної митної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України № 51/49 від 24.01.2006 та зареєстрованої в міністерстві юстиції України 24.02.2006 за № 176/12050 рішення видається на строк до одного року й може бути продовжено на такий самий строк на підставі заяви підприємства, яка подається не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії Рішення. У разі звернення підприємства до митного органу й органу охорони державного кордону з питання продовження строку Рішення й за відсутності змін у поданих раніше документах або в законодавстві України, що регулює питання розміщення та функціонування підприємств у пунктах пропуску, погоджена цими органами заява надсилається до Держмитслужби України й Адміністрації Держприкордонслужби України. У разі порушення підприємством законодавства України з питань митної справи й охорони державного кордону начальник митного органу або органу охорони державного кордону надсилає на адресу цього підприємства письмове попередження про те, що в разі невжиття в тижневий строк заходів для припинення таких порушень Рішення буде достроково скасовано.

Отже, до заяви про видачу рішення про можливість розміщення підприємства в пункті пропуску має бути додано, у тому числі, план-схему будівлі (приміщення) з позначенням місця, де передбачається розмістити підприємство, та рішення про можливість розміщення підприємства в пункті пропуску через державний кордон України видається на строк до одного року й може бути продовжено на такий самий строк на підставі заяви підприємства. При цьому погодження на продовження строку дії зазначеного рішення надається за відсутності змін у поданих раніше документах або в законодавстві України.

Станом на 18.08.2014, тобто дату прийняття рішення про продовження на один рік строку дії рішення № 82/233-82/13 від 09.12.2013, між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Росінтер Аеро Україна" укладено договори оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності було укладено договори № 1610 та № 1612 від 31.07.2014.

Факт того, що відповідно до рішення №82/233-82/13 від 09.12.2013 позивач надає послуги з громадського харчування на 3-му поверсі термінального комплексу "D" аеропорту "Бориспіль" в межах саме зазначених приміщень сторонами не заперечується.

Посилання позивача на факт того, що відповідно до рішення №82/233-82/13 від 09.12.2013 він може здійснювати діяльність щодо громадського харчування на 3-му поверсі терміналу «D», виключно в приміщеннях які зазначені в договорах оренди № 1610 та № 1612 від 31.07.2014 не приймають судом до уваги з огляду на те, що до заяви про видачу рішення про можливість розміщення підприємства в пункті пропуску має бути додано план-схему будівлі (приміщення) з позначенням місця, де передбачається розмістити підприємство, отже, відповідне рішення видається у прив'язці до певного конкретного визначеного приміщення.

Таким чином, станом на 18.08.2014, дату прийняття рішення про продовження на один рік строку дії рішення № 82/233-82/13 від 09.12.2013, приміщення щодо яких було видано зазначене рішення були передані відповідно до договорів № 1610 та № 1612 від 31.07.2014 в оренду ТОВ "Росінтер Аеро Україна", а отже відбулись зміни відносно документів, які були подані позивачем для отримання рішення №82/233-82/13 від 09.12.2013.

Відповідно до пункту 2.11 розділу 2 Інструкції про порядок розміщення на територіях пунктів пропуску через державний кордон України підприємств, що здійснюють господарську або іншу діяльність, пов'язану із забезпеченням діяльності пунктів пропуску, і підприємств (установ) сфери обслуговування, затвердженої наказом Державної митної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України № 51/49 від 24.01.2006 та зареєстрованої в міністерстві юстиції України 24.02.2006 за № 176/12050 рішення може бути скасовано достроково на підставі висновку спільної робочої групи Держмитслужби України й Адміністрації Держприкордонслужби України, зафіксованого в протоколі засідання цієї групи, за поданням начальника митного органу чи органу охорони державного кордону, у зоні діяльності яких функціонує підприємство, у раз невжиття підприємством заходів для припинення порушень законодавства України з питань митної справи й охорони державного кордону. До подання додаються відповідні документи, що підтверджують факти порушень. Рішення також може бути скасовано достроково на підставі рішення спільної робочої групи в разі змін у законодавстві України, що регулює питання розміщення та функціонування підприємств у пунктах пропуску.

Відповідачами, з огляду на те, що позивач відповідно до рішення №82/233-82/13 від 09.12.2013 надає послуг з громадського харчування на 3-му поверсі термінального комплексу "D" аеропорту "Бориспіль" в межах приміщень: приміщення № 3.4.10 та частина приміщення № 3.2.60 загальною площею 350 кв.м; приміщення № 3.4.10 та частина приміщення № 3.2.60 загальною площею 350 кв.м, які відповідно до договорів оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №1610 від 31.07.2014 та № 1612 від 31.07.2014 передані в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Росінтер Аеро Україна" було складено на ім'я позивача вимогу № 372/1/10-70-24-47 від 19.12.2014 в якій було викладено прохання у тижневий термін подати до митниці заяву на скасування рішення про можливість розміщення підприємства в пункті пропуску через державний кордон України від 09.12.2013 № 82/233-82/13 та повідомлено про те, що у разі невжиття у тижневий строк відповідних заходів, митницею буде підготовлено та направлено до Державної фіскальної служби України відповідне подання щодо дострокового його скасування.

Позивачем факт того, що ним не було вжито заходів для припинення порушень законодавства України з питань митної справи й охорони державного кордону не заперечується.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що у відповідачів були наявні правові підстави для дострокового скасування рішення рішення про можливість розміщення підприємства в пункті пропуску через державний кордон України №82/233-82/13 від 09.12.2013 та прийняття рішення № 07/233-07/15 від 27.01.2015

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко