Справа № 806/2592/14
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м.Житомир справа № 806/2592/14

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

секретар судового засідання Коваля О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, Житомирська міська рада про визнання дій незаконними і скасування припису,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконними дії державного інспектора Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області Поліщука Д.С. щодо проведення перевірки, а також скасувати припис від 03.10.2012 № 05055. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що під час проведеної відповідачем перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки по АДРЕСА_1, виявлено факт самовільного зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки, яка перебуває в оренді ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Про усунення порушень вимог земельного законодавства шляхом звільнення самовільно зайнятої ділянки відповідачем винесено припис від 03.10.2012 № 05055. Такий припис позивачка вважає протиправним, оскільки він ґрунтується лише на поясненнях ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та на підставі наданих ними перевіряючому Плану виносу в натуру (на місцевість) земельної ділянки, який було складено Житомирською регіональною філією Центру ДЗК. Разом з тим, позивачка вказала, що її не було повідомлено про проведення перевірки, не витребувано документи на підставі яких вона користується спірною частиною земельної ділянки, не здійснено жодних вимірів земельної ділянки, якою ОСОБА_3 і ОСОБА_4 користуються на праві оренди, тому просила припис скасувати як протиправний.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.05.2013, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013, позов задоволено. Скасовано припис Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області від 03.10.2012 №05055.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.05.2014 скасовано постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 13.05.2013 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2013, дану адміністративну справу направлено на новий розгляд.

У вказаному рішенні суд касаційної інстанції зазначив, що під час вирішення цього спору по суті судом першої інстанції не розглянуті позовні вимоги про визнання протиправними дій державного інспектора Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області Поліщука Д.С. під час проведення перевірки. А також не вирішено питання щодо залучення до участі у справі в якості третіх осіб ОСОБА_3 і ОСОБА_4, Житомирську міську раду, оскільки рішення у цій справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов'язки вказаних осіб чи територіальної громади міста.

Так, ухвалою суду від 02.07.2014 залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Житомирську міську раду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених у письмових запереченнях.

Треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представник в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Третя особа - Житомирська міська рада в судове засідання явку свого представника не забезпечила, згідно заяви справу просила розглянути без її участі.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Встановлено, що державним інспектором сільського господарства в Житомирській області Поліщуком Д.С. на підставі заяви ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проведено перевірку з питань дотримання ОСОБА_1 вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Перевіркою встановлено, що після проведення геодезичних робіт по виносу земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 площею 0,0939 га в натуру (на місцевість), за результатами чого складено план виносу в натуру (на місцевість) земельної ділянки, що ОСОБА_1 зайнято земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови Житомирської міської ради (землі надані в користування) загальною площею 0,0004 га шляхом побудови будинку. Крім того, ОСОБА_1 огороджено парканом земельну ділянку по АДРЕСА_1, внаслідок чого зайнято земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови Житомирської міської ради (землі надані в користування) загальною площею 0,0025 га.

За результатами перевірки складено акт № 05073 від 03.10.2012.

03.10.2012 державним інспектором сільського господарства в Житомирській області Поліщуком Д.С. видано припис № 05055 про усунення ОСОБА_1 порушення вимог земельного законодавства, а саме: звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Обґрунтовуючи протиправність дій державного інспектора сільського господарства в Житомирській області Поліщука Д.С. ОСОБА_1 наголошувала, що перевірка проведена без повідомлення позивачки про її проведення. Крім того, при проведенні перевірки не досліджувалися договір купівлі-продажу земельної ділянки від 23.07.2007, державний акт на право власності на земельну ділянку, свідоцтво про право власності на житловий будинок, технічний паспорт на будинок, кадастровий план земельної ділянки. Також, згідно плану КП "Житомирський міський центр земельних відносин" виносу в натуру (на місцевість) земельної ділянки земельна ділянка ОСОБА_1 не накладається на земельну ділянку ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Однак, суд не вбачає підстав для задоволення позову у цій частині, з огляду на наступне.

Процедуру планування та проведення перевірок, оформлення матеріалів за їх результатами, визначає підготовчі заходи, які необхідно здійснити перед початком проведення перевірки установлено Порядком планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.2003 N 312 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.12.2003 за N 1223/8544 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок).

Згідно пункту 3.2 Порядку, позаплановою перевіркою є перевірка, яка не передбачена планом роботи відповідного інспекційного органу Держкомзему.

У разі неможливості своєчасного повідомлення юридичних і фізичних осіб про проведення позапланової перевірки (обмежені строки на її проведення тощо), вона проводиться без попереднього їх повідомлення, незалежно від кількості раніше проведених перевірок, за наявності таких обставин:

отримання доручення від Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, органів прокуратури, місцевих органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування та Держземінспекції;

отримання заяв, скарг чи звернень громадян, що подані в установленому законодавством порядку, у яких наведена інформація про порушення земельного законодавства чи можливість виникнення аварійних ситуацій, що можуть негативно вплинути на стан земельних ресурсів;

проведення перевірки виконання заходів з ліквідації наслідків аварій, інших надзвичайних ситуацій, що призвели до забруднення чи знищення родючого шару ґрунту;

виявлення недостовірності даних, поданих юридичними чи фізичними особами на запит інспекційного органу Держкомзему;

за наявності інформації щодо самовільного зайняття земельної ділянки та використання її без правовстановлюючих документів;

при поданні юридичними чи фізичними особами письмової заяви до відповідного інспекційного органу Держкомзему про бажання проведення позапланової перевірки;

у разі публікацій у засобах масової інформації матеріалів, що свідчать про порушення земельного законодавства;

за ініціативи інспекційного органу Держкомзему, якщо ним виявлені факти, що свідчать про порушення земельного законодавства.

Тривалість позапланової перевірки не повинна перевищувати десяти робочих днів. У разі виникнення обставин, що вимагають продовження терміну перевірки, його може бути продовжено наказом керівника відповідного інспекційного органу Держкомзему або особи, яка виконує його обов'язки, але не більше ніж на 3 робочих дні. Подальше продовження терміну проведення позапланової перевірки не допускається.

У ході судового розгляду справи з'ясовано, що підставою для проведення перевірки стало звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про порушення ОСОБА_1 вимог земельного законодавства, на підтвердження чого надали фотокопію плану виносу в натуру (на місцевість) земельної ділянки, виготовленого Житомирською регіональною філією Центру ДЗК, який свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки ОСОБА_1

Враховуючи наведені положення пункту 3.2 Порядку, а також те, що підставою для проведення відповідачем перевірки стало звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про самовільне зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки, посадовою особою Державної інспекції сільського господарства правомірно проведено перевірку без повідомлення позивача.

Зі змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України випливає, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, у контексті наведених приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Оскільки дії з проведення перевірок та оформлення їх результатів не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для особи жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків, та враховуючи, що Державна інспекція сільського господарства в Житомирській області має законодавчо визначене право на проведення таких перевірок, то дії щодо проведення позапланової перевірки не можуть вважатись протиправними.

Щодо спірного припису суд зазначає наступне.

Встановлено, що позивач використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови по АДРЕСА_1, загальною площею 0,0517 га відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.2007 року і зареєстрованого 21.12.2007 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 64.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (суміжні землекористувачі) на території м. Житомира по вул. Барашівській використовують земельні ділянки загальною площею 0,0939 га, у тому числі: 0,0340 га відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого 11.09.2007 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 33, та 0,0599 га відповідно до договору оренди землі від 11.09.2007, укладеного на підставі рішення 11 сесії Житомирської міської ради 5 скликання.

Згідно з пунктом 4.1 Порядку, державні інспектори проводять перевірки стану дотримання земельного законодавства в присутності власників земельних ділянок чи землекористувачів або уповноважених ними осіб, а також осіб, які вчинили порушення земельного законодавства. У разі відсутності при перевірці власника чи землекористувача або уповноважених ними осіб перевірка проводиться за наявності двох свідків.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку, при проведенні перевірки державний інспектор: установлює особу, яка є власником земельної ділянки чи землекористувачем; при встановленні факту зміни власника чи користувача об'єкта нерухомості уживає заходів для з'ясування особи фактичного власника чи користувача; установлює правомірність використання земельних ділянок іншими землекористувачами, яким вони не надані у власність чи користування; перевіряє наявність документів, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою; перевіряє дотримання режиму використання земельної ділянки відповідно до цільового призначення; уточнює відповідність місця розташування та меж земельної ділянки, мір ліній, визначених у документах, які посвідчують право користування земельною ділянкою, фактичним мірам ліній на місцевості.

При проведенні всіх видів перевірок державний інспектор, згідно з пунктом 5.1 Порядку, складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства.

В акті наводиться план-схема місця розташування земельної ділянки (схематичний абрис чи викопіювання з картографічних матеріалів планів земельної ділянки з прив'язкою до місцевості та зазначенням суміжних землекористувачів). На плані-схемі вказується загальна площа земельної ділянки та площа, на якій виявлено порушення (забруднення, самовільне зайняття тощо) (пункт 5.6 Порядку).

Відповідно до пункту 6.2 Порядку, з метою усунення наслідків виявленого порушення державний інспектор видає особі, яка скоїла правопорушення, припис про їх усунення.

Припис, згідно з Положенням про порядок оформлення, видачі і реєстрації приписів у разі виявлення порушень земельного законодавства, затвердженим Наказом Держкомзему від 09.03.2004 № 67 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), - це обов'язкова для виконання письмова вимога державного інспектора, яка видається юридичним і фізичним особам з метою припинення виявленого порушення земельного законодавства та усунення його наслідків.

У ході судового розгляду справи встановлено, що для надання пояснень у зв'язку з виявленими порушеннями земельного законодавства ОСОБА_1 викликалася до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області на підставі повідомлення № 53 від 04.10.2012, тобто вже після закінчення перевірки, складання акта та винесення припису.

Висновки ж про самовільне зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0029 га фактично зроблені лише на підставі пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та доданого ними до своєї заяви фотокопії плану виносу в натуру (на місцевість) земельної ділянки, виготовленого Житомирською регіональною філією Центру ДЗК.

Суд наголошує, що відповідно до статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Тобто, визначальною ознакою самовільного зайняття земельної ділянки є використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування.

Однак, дана обставина не була досліджена відповідачем при прийнятті оспорюваного рішення, зокрема, при проведенні перевірки не досліджувалися договір купівлі-продажу земельної ділянки від 23.07.2007, державний акт на право власності на земельну ділянку, свідоцтво про право власності на житловий будинок, технічний паспорт на будинок, кадастровий план земельної ділянки.

Відповідно до плану КП "Житомирський міський центр земельних відносин" виносу в натуру (на місцевість) земельної ділянки земельна ділянка ОСОБА_1 не накладається на земельну ділянку ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Матеріалами справи підтверджено, що право власності та право користування зазначеними земельними ділянками підтверджується відповідними документами, а тому висновок відповідача про самовільне зайняття земельної ділянки ОСОБА_1 є помилковим.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На переконання суду, оспорюваний припис прийнято відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, так як ані пояснення позивача, ані документи, які підтверджують її право власності на земельну ділянку, не були взяті відповідачем до уваги.

Так, згідно акту перевірки та акту обстеження земельної ділянки № 378 від 05.12.2014, складеного на вимогу суду, на самовільно зайнятій земельній ділянці знаходиться частина житлового будинку. Житловий будинок загальною площею 174,40 кв.м. згідно свідоцтва про право власності від 02.12.2011 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 Право власності зареєстровано 20.12.2011 КП "Житомирським обласним міжміським бюро технічної інвентаризації".

Оскаржуваним приписом зобов'язано позивача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що можливо лише у разі знесення частини житлового будинку.

На переконання суду, спірний припис прийнято відповідачем з порушенням принципу пропорційності, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який набув чинності 11.09.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд відзначає, що для того, щоб захід був сумісний зі статтею 1 Протоколу № 1 він повинен бути законний. Крім того, необхідно знайти справедливу рівновагу між загальними інтересами суспільства і фундаментальним правом людини на захист своєї власності. Вимога знаходження справедливої рівноваги означає, що завжди має бути розумна пропорційність між використовуваними засобами органів державної влади і метою, яка ними досягається. Якщо на людину покладено надмірний тягар у порівнянні з загальними інтересами суспільства, то рівновага досягнута не була. Вказана позиція висловлена в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема в справі "Пердігау проти Португалії" (подання № 24768/06).

Крім того, суд вважає, що при прийняті оспорюваного припису Державна інспекція сільського господарства в Житомирській області вийшла за межі своїх повноважень з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та фізичним особам рівні умови захисту права власності на землю.

Судом встановлено, що фактично між позивачкою та ОСОБА_3,і ОСОБА_4 існує спір щодо додержання правил добросусідства, які закріплені законодавцем у статтях 103-109 Земельного кодексу України.

Вказаний спір щодо додержання правил добросусідства підлягає розгляду лише судом шляхом безпосереднього звернення до нього власника земельної ділянки або землекористувача з вимогою усунення порушення його права, що випливає зі змісту статті 212 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати припис державної інспекції сільського господарства в Житомирській області від 03.10.2012 №05055.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 08 травня 2015 р.