Справа № 183/2666/15
Суддя: Дубовенко І. Г.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/2666/15
№ 2-а/183/119/15
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 травня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Дубовенко І.Г.

при секретарі Котенко Т.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м.Дніпропетровськ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, інспектора ДПС РДПС м.Дніпропетровськ ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м.Дніпропетровськ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, інспектора ДПС РДПС м.Дніпропетровськ ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому позивач просить суд скасувати постанову ПС2№ 372075 від 20 квітня 2015 р. щодо притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУПАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 20 квітня 2015 року державним автомобільним інспектором ДПС ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, та винесено постанову серії ПС2№ 372075 від 20 квітня 2015 за ст.. 122 ч. 1 КУпАП зі штрафом 255 грн. стосовно позивача, відповідно до якого 20 квітня 2015 року о 11-30 години в м.Дніпропетровськ по вул.Курчатова, 10 позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», стояв в дії знаку, чим порушив п. 3.34 додаток 1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як вказує позивач, 20 квітня 2015 року його автомобіль з невідомих йому причин зупинився і він не мав можливості його завести, а тому для уникнення аварійної ситуації на дорозі та для нормальної можливості руху транспорту на даній ділянці дороги, ним вчинено вимушену зупинку на боковій частині, щоб не заважати руху транспорту. Після чого він увімкнув аварійну світлову сигналізацію і вийшов з автомобіля, щоб спробувати полагодити автомобіль самостійно. Після тривалої спроби у нього вийшло завести автомобіль. Після чого він вимкнув сигналізацію, саме в цей час підійшли працівники автоінспекції, які склали зазначений протокол та наклали адміністративне стягнення. Після чого працівник ДАІ привів двох свідків, які не були свідками його зупинки, яких записали до протоколу.

Таким чином при прийнятті постанови інспектором не враховані положення п.п. 9.9. «а» та 15.14 ПДР України, щодо можливості вимушеної зупинки, що не є порушенням ПДР. На його заперечення, що він не вчиняв правопорушення та зупинився відповідно до ПДР України, інспектор склав протокол, в якому він зазначив, що не згодний з ним.

Тому просив суд скасувати зазначену постанову.

Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом, про що в матеріалах справи містяться відповідні повідомлення. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Від відповідачів будь-яких заяв не надходило.

За наведених обставин суд враховуючи положення ст. 128 КАС України, визнав за можливе розглядати справу у сторін, за наявними у матеріалах справи доказами.

У звязку з неявкою осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового розгляду справи за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.04.2015 року ІДПС РДПС м.Дніпропетровська ОСОБА_2 було складено протокол АП1№ 509145 про адміністративне правопорушення, згідно якого 20 квітня 2015 року об 11-30 годині на вул..Курчатова, 10 в м.Дніпропетровськ подій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 не виконав вимоги дорожнього знака 3.34 «Зупинку заборонено». Стояв в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п. 3.34 додатку 1 Правил дорожнього руху України, за передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу, в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» позивач зазначив «не згодний».

В протокол про адміністративне правопорушення також містить відомості про свідків правопорушення: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В цей же день відповідачем було винесено постанову серії ПС2 №372075 від 20 квітня 2015 року за ст. 122 ч. 1 КУпАП про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Як вбачається з вказаного протоколу позивачеві були розяснені його права, що підтверджується його особистим підписом, будь-яких посилань на те, що свідків події не було, або що він здійснив вимушену зупинку та стояв в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», з увімкненим аварійним сигналом постанова не містить. Крім того, судом не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача на те, що його автомобіль з невідомих йому причин зупинився та він не мав можливості його завести, тому як ці обставини спростовуються самим же позивачем, який в подальшому зазначає, що ним було вчинено вимушену зупинку на боковій частині

З протоколу також не вбачається, щоб позивач заявляв клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, подачу доказів, надання правової допомоги, відкладення розгляду справи і т.ін.

А тому посилання позивача на те, що він не згодний з тим, що ним допущене правопорушення, у звязку з тим, що він здійснив вимушену зупинку не можуть бути прийнято до уваги, тому як позивачем жодним чином не доведений зазначений факт. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення позивач зазначав, що він не побачив знак через те, що на вулиці було темно.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач мав в наявності докази винності позивача: протокол про адміністративне правопорушення, свідки правопорушення: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в той час як доказів невинуватості при розгляді справи не було, а отже у відповідача були всі підстави для визнання позивача винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових або службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства , в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч.3 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони на підставі в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом.

З огляду на предмет позову та загальні завдання органів внутрішніх справ, суд вважає, що будь-яких прав позивача на день розгляду справи в суді суб'єктом владних повноважень відповідачем по справі не порушено, відповідач діяв в межах повноважень та на підставі закону. А постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята законно.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому позов не підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 4-9, 13, 14, 69, 70, 100, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст. ст. 251, 247, 283, 292, 293 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м.Дніпропетровськ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, інспектора ДПС РДПС м.Дніпропетровськ ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області з одночасним направлення копії апеляційної скарги до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області.

Суддя І.Г.Дубовенко