Справа № 162/1224/14а,2а-162/224/14
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року Справа № 876/1161/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 5 грудня 2014 року в справі № 162/1224/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі Волинської області про перерахунок та стягнення соціальних виплат,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі Волинської області та просить суд визнати дії відповідача щодо невиплати підвищення до пенсії та додаткової пенсії у розмірах визначених ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними, та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії відповідно до ст.ст. 39, 51 цього Закону.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи третьої категорії та непрацюючим пенсіонером. У зв'язку з цим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 39, ч. 2 ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року відповідач зобов'язаний виплачувати позивачці підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії як постраждалій від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні добровільного гарантованого відселення у період з 14 травня по 2 серпня 2014 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у період з 14 травня по 02 серпня 2014 року включно здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаткову пенсію як постраждалій від чорнобильської катастрофи 3 категорії у розмірі 25 процентів від мінімальної пенсії за віком. Перерахунок та виплату додаткової пенсії здійснити, виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням виплачених сум.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у період з 14 травня по 02 серпня 2014 року включно здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні добровільного гарантованого відселення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат з врахуванням виплачених їй сум

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі Волинської області, який покликаючись на те, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову Любешівського районного суду Волинської області від 6 січня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Любешівському районі як непрацюючий пенсіонер, отримує пенсію за віком, є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3, постійно проживає в Любешівському районі.

Дані обставини стверджено паспортом позивачки та її пенсійним посвідченням.

Вказаний населений пункт, відповідно до Переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23 липня 1991 року, віднесено до зон гарантованого добровільного відселення.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтями 39, 51 цього Закону передбачено, що громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати, а особам, віднесеним до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Однак, цими статтями передбачено, що порядок обчислення підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначається Кабінетом Міністрів України.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно - правовими актами.

Так, Кабінетом Міністрів України на виконання вказаних норм ст.ст. 39, 51 Закону 23 листопада 2011 року прийнято Постанову № 1210 Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у відповідності до якої позивачці провадиться нарахування і виплата підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у визначених цією постановою розмірах.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд зазначає наступне.

Положення п. 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI, яким були внесені зміни до ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і які обмежували права громадян, щодо виплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, рішенням Конституційного суду України у справі № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано неконституційними.

Частиною 2 статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, вищенаведені положення ст.ст. 39, 51 Закону були чинними у редакції до внесення змін до них Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Законами України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", "Про Державний бюджет України на 2012 рік" та "Про Державний бюджет України на 2013 рік" продовжувались обмеження щодо розмірів згаданих виплат, передбачених Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року № 719-VII, що набрав чинності з 01 січня 2014 року, до набрання чинності 03 серпня 2014 року Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" №1622-VII, не передбачалось жодної норми яка б обмежувала у вказаному році (до 03 серпня 2014 року) пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктами 6-7 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року передбачено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач зобов'язаний нарахувати та виплатити на користь позивачки, що проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та 25 % додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, виходячи, відповідно, із розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, встановлених відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 14 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з огляду на шестимісячний строк звернення до суду та з врахуванням виплачених сум.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Любешівському Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 5 грудня 2015 року в справі №162/1224/14-а без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник