Справа № 2а-6576/11/1370
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Київ К/9991/74486/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцев М.П.,
при секретарі: Луцак А.В.,

розглянувши у судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2011

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2012

у справі № 2а-6576/11/1370 Львівського окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Будівельна компанія «Український стандарт»

до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова (ДПІ)

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2011, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2012, позов задоволено: скасовані податкові повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 09.03.2011 № /0/8680, від 26.05.2011: № /1/18150 та № /1/18151.

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Позивач, заперечуючи проти касаційної скарги, просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для зменшення у податковому обліку позивача суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, збільшення у податковому обліку грошового зобов'язання із податку на прибуток, податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 21.02.2011 № 233/23-2/32409719. Згідно з цим актом підприємство порушило норми пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (Закон № 334/94-ВР), пункту 1.8 ст.1, підпункту 7.2.1 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (далі - Закон № 168/97-ВР), ст. 203, пунктів 1, 2 ст. 215, 216, ст. 228 Цивільного кодексу України. Ці порушення полягають в завищені позивачем суми валових витрат на загальну суму 2171382,00 грн. у податковому обліку за 2-й, 3-й та 4-й квартали 2009 року та податкового кредиту на загальну суму 434275,00 грн. у податковому обліку за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2009 року за нікчемними правочинами з поставки від ПП «Львів Проектбудреставрація», що призвело до збільшення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2009 рік на 191305,00 грн., заниження податку на прибуток на загальну суму 495020,00 грн. у податковому обліку за 2-й, 3-й та 4-й квартали 2009 року; заниження податку на додану вартість на загальну суму 434275,00 грн. у податковому обліку за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2009 року. Висновок про нікчемність правочинів між позивачем та ПП «Львів Проектбуд реставрація» обґрунтований посиланням на нікчемність правочинів останнього з його постачальниками у ланцюзі поставки (ПП «Франківськцентрбуд», ПП «Мірошник», ПП «Перфектбуд»), які мають ознаки фіктивності. Так, відносно ПП «Мірошник» розпочата ліквідаційна процедура, свідоцтво платника ПДВ анульовано; ПП «Перфектбуд» відсутнє за місцезнаходженням; вказані суб'єкти підприємницької діяльності не мають достатньої кількості основних засобів (виробничих потужностей, транспортних засобів) та трудових ресурсів, об'єктивно необхідних для здійснення господарської діяльності.

За наслідками перевірки та процедури адміністративного оскарження ДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення від 09.03.2011 № /0/8680, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання із податку на додану вартість на 434275,00 грн. за основним платежем та 108568,75 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи); від 26.05.2011: № /1/18150 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у податковому обліку за 9 місяців 2009 року, 2009 рік на загальну суму 399638,00 грн.; № /1/18151 про збільшення суми грошового зобов'язання із податку на прибуток на 442936,00 грн. за основним платежем та 110734,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

У судовому процесі встановлено, що позивач уклав ряд договорів підряду з ПП «Львів Проектбудреставрація» щодо поставки підрядних робіт та товарно-матеріальних цінностей (будівельні матеріали), за наслідками яких сторони підписали акти приймання виконаних підрядних робіт, акти виконаних робіт, постачальник виписав податкові накладні, а позивач сплатив вартість отриманих робіт та витрати на їх оплату відніс до складу валових витрат, а ПДВ у їх ціні - до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів.

Відповідно до пункту 5.1 ст.5 Закону № 334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат, згідно підпункту 5.2.1 вказаної статті, включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 ст.5 цього Закону визначено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У відповідності до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 № 168/97-ВР (втратив чинність з 1 січня 2011 року у зв'язку з набранням чинності Податковим кодексом України) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту) (абзац перший підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї статті).

За змістом наведених норм право платника податків на збільшення валових витрат та на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (послуг) або основних фондів, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР) суми витрат на придбання товару (послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

На підставі приєднаних до справи доказів, а саме: копій договорів будівельного підряду, видаткових та податкових накладних, накладних на відвантаження, платіжних доручень, довідок про вартість виконаних підрядних робіт, договірних цін, підсумкових відомостей, актів виконаних підрядних робіт, актів виконаних робіт, подорожніх листів вантажного автомобіля, дозволу на виконання будівельних робіт (а.с. 96-208, т.1; а.с. 13-248, т.2; а.с. 1-231, т.3; а.с 1-81, т.4), оцінка яким дана з дотриманням норм ст. 86 КАС України, суди попередніх інстанцій встановили факт поставки позивачу ПП «Львів Проектбуд реставрація» підрядних послуг та товарно-матеріальних цінностей (будівельні матеріали). За встановлених обставин реального характеру поставок суди попередніх інстанцій зробили юридично правильний висновок про правомірність формування позивачем валових витрат та податкового кредиту на підставі вищевказаних документів первинного обліку, складених за наслідками поставки підрядних послуг.

Крім того, слід зазначити, що вищенаведені норми Законів № 334/94-ВР та № 168/97-ВР не ставлять у залежність право платника податку на формування валових витрат та податкового кредиту відповідних податкових періодів від виконання свого податкового обов'язку іншими платниками податків - постачальниками товарів (послуг) по всьому ланцюгу поставки, якщо цей платник (покупець) сплатив вартість отриманих товарів (послуг), а реальність поставок у судовому процесі не спростована. Порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для зменшення у податковому обліку іншого платника податку - покупця валових витрат та податкового кредиту лише за встановленого факту сприяння останнім першому в ухиленні від виконання податкового обов'язку або факту їхніх сумісних дій по створенню схеми незаконної мінімізації податкових зобов'язань. Обставини, які б достовірно свідчили про наявність таких фактів, не встановлені. Згідно з положеннями частини 2 ст. 71 КАС України обов'язок довести, що надані позивачем документи на підтвердження задекларованих сум валових витрат і податкового кредиту містять не достовірну інформацію, лежить на відповідачу.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність цих висновків, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев