Справа № 2а-4404/11/1370
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р. Справа № 876/363/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2011 року позивач - Державна податкова інспекція у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області (далі - ДПІ у Личаківському районі) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 18 960 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем не сплачено податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також невжито заходів щодо погашення вказаного податку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ДПІ в Личаківському районі оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи з підстав викладених у апеляційній скарзі, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду справи не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін. При цьому суд виходить з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 22.09.2009 року Львівським ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на ім»я відповідача здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1, 2000 року випуску, що підтверджується листом Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 31.08.2010 року №9/2074.

З матеріалів справи видно, що при здійсненні державної реєстрації автомобіля марки Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1, 2000 року випуску не сплачено податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підтверджується листом ЗГРУ «ПриватБанк» від 04.11.2010 року №5949, довідкою ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 24.01.2011 року №1305/17-010.

Відповідно до розрахунків ДПІ у Личаківському районі м. Львова сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, яка підлягала сплаті відповідачем при першій реєстрації автомобіля марки Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1, 2000 року випуску становить 18 960 грн.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не може бути визнаний платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, оскільки він не здійснював первинної реєстрації вказаного транспортного засобу, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за державну реєстрацію вказаного автомобіля у сумі 18 960грн.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (далі - Закон) від платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об»єктами оподаткування.

Відповідно до ст. 2 Закону об»єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі, призначені для перевезення не менше 10 осіб, включаючи водія, - код 8702; автомобілі легкові - код 8703; автомобілі вантажні - код 8704.

Відповідно до ст. 3 Закону перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Податок з визначених Законом власників наземних транспортних засобів сплачується юридичними та фізичними особами за місцем реєстрації таких транспортних засобів на спеціальні рахунки територіальних дорожніх фондів республіканського бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів та бюджетів міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Відповідно до ч. 5-8 ст. 6 Закону сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов»язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов»язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Відповідно до ч. 6 цієї статті фізичні особи - платники податку зобов»язані пред»являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов»язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до ч. 5 ст. 50 Бюджетного кодексу України податки, збори (обов»язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими в доход державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

Законом України «Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а саме п. 4.2 ст. 4, визначено в яких випадках контролюючий орган зобов»язаний самостійно визначити суму податкового зобов»язання, а саме у разі якщо: а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію; б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов»язань, заявлених у податкових деклараціях; в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов»язання; г) згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов»язкового платежу), є контролюючий орган.

Колегія суддів звертає увагу на те, що проведення державної реєстрації транспортних засобів може слугувати доказом сплати всіх податків та обов»язкових платежів власником транспортних засобів, оскільки обов»язком органів ДАІ є проведення такої реєстрації лише за умови сплати всіх податків і обов»язкових зборів.

Зважаючи на вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що факт реєстрації транспортного засобу підтверджує те, що на момент такої реєстрації відповідачем було виконано всі обов»язкові вимоги, в тому числі й щодо сплати податку з власників транспортних засобів.

Окрім цього, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2014 року у справі №2а-5372/11/1370 визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію на ім»я ОСОБА_1 транспортних засобів марки VOKSWAGEN TRANSPORTER T4, державний номерний знак НОМЕР_1, № кузова - НОМЕР_2, 2000 року випуску, VOKSWAGEN TRANSPORTER T4, державний номерний знак НОМЕР_3, № кузова - НОМЕР_4, 1999 року випуску.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно та обґрунтовано дав правову оцінку доводам позивача про безпідставність стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі №2а-4404/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький