Справа № 817/804/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/804/15

14 травня 2015 р. 11год. 45хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Шарапа В.М. (головуючий), суддів Кравчук Т.О. Сало А.Б. , за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник Синіцька Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДержавної виконавчої служби України
про визнання постанови протиправною,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України про визнання протиправною та скасування постанови від 04.03.2015 року ВП №43484203 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду по справі №2а/1770/1361/2011, виданого 04.04.2014 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Пояснила суду на їх обґрунтування, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.05.2011 року по справі №2а/1770/1361/2011, яка набрала законної сили, їй присуджено нарахувати і виплатити середню заробітну плату з 19.02.2011 року по 14.04.2011 року. Під час здійснення примусового виконання вказаного судового рішення боржником - Міністерством доходів і зборів України, не утримано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що на думку позивача, суперечить ч. 9 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження". У зв'язку з цим, позивач вважає, що у відповідача були відсутні передбачені законодавством підстави для закінчення виконавчого провадження, оскільки фактичне виконання судового рішення у повному обсязі відповідно до виконавчого документа не мало місця.

З огляду на це просить позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Пояснила суду на обґрунтування своїх заперечень, що на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено оспорювану постанову від 04.03.2015 року про закінчення виконавчого провадження №43484203 з примусового виконання виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду по справі №2а/1770/1361/2011 від 04.04.2014 року. Представник відповідача вказала, що наявними у матеріалах виконавчого провадження платіжними дорученнями від 19.02.2015 року підтверджується перерахування Міністерством доходів і зборів України позивачу суми належної до сплати середньої заробітної плати з утриманням єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Тому, відповідач вважає, що державний виконавець мав визначені законодавством підстави для закінчення виконавчого провадження у зв'язку із фактичним виконанням судового рішення.

З огляду на це просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.05.2011 року по справі №2а/1770/1361/2011 позов ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації України про оплату вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі задоволено частково. Зобов'язано Державну податкову адміністрацію України провести нарахування і виплату середньої заробітної плати ОСОБА_1 за час затримки виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2009 року за період з 19.02.2011 року по 14.04.2011 року включно (а.с. 43-50).

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2011 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 11.05.2011 року по справі №2а/1770/1361/2011 скасовано в частині задоволення позову і в цій частині прийнято нову, якою у задоволенні позову відмовлено. В решті постанову суду залишено без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 04.03.2014 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 11.05.2011 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2011 року по справі №2а/1770/1361/2011 скасовано та прийнято нову про задоволення позову частково. Зобов'язано Державну податкову адміністрацію України нарахувати та виплатити в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час невиконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2009 року з 22.12.2009 року по 23.02.2011 року (а.с. 47).

04.04.2014 року Рівненським окружним адміністративним судом видано стягувачу - ОСОБА_1 виконавчий лист по адміністративній справі №2а/1770/1361/2011 (а.с. 46).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 28.05.2014 року відкрито виконавче провадження №43484203 з виконання виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду від адміністративній справі №2а/1770/1361/2011 від 04.04.2014 року (а.с. 48).

19.02.2015 року правонаступником боржника - Міністерством доходів і зборів України, перераховано на користь стягувача кошти у загальній сумі 301327,61 грн. (а.с. 85-87).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.03.2015 року виконавче провадження №43484203 з виконання виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду від адміністративній справі №2а/1770/1361/2011 від 04.04.2014 року закінчено на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 92-96).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV (надалі - Закон України №606-XIV), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України №606-XIV передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 3 статті 49 Закону України №606-XIV встановлено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802, визначено, що в постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Таким чином, підстава для закінчення виконавчого провадження, що передбачена пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України №606-XIV, має місце у разі наявності у державного виконавця достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження факту повного виконання боржником рішення у відповідності до виконавчого документу.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI, для осіб, які працюють у сільському господарстві, зайняті на сезонних роботах, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів), та інших осіб, які отримують заробітну плату (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована. Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.

Частиною 8 статті 65 Закону України №606-XIV передбачено, що у разі виконання судового рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи боржник є податковим агентом, який виконує судове рішення, з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із сум, що належать до виплати стягувачу.

Отже, враховуючи ту обставину, що виконавчий лист по адміністративній справі №2а/1770/1361/2011 від 04.04.2014 року стосується зобов'язання боржника нарахувати та виплатити на користь стягувача - ОСОБА_1, середній заробіток за час вимушеного прогулу, то під фактичним та повним виконання такого судового рішення розуміється стягнення на користь позивача належних їй сум, з відрахуванням, в тому числі, відповідних сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Разом з тим, судом досліджено, що згідно платіжних доручень від 19.02.2015 року №№31-35, які зазначені в оспорюваній постанові як доказ фактичного виконання рішення, Міністерством доходів і зборів України перераховано кошти у загальній сумі 301327,61 грн., з яких 173136,26 грн. оплати за час вимушеного прогулу (отримувач ОСОБА_1.); 3316,15 грн. військового збору (отримувач Державний бюджет України); 13485,68 грн. єдиного соціального внеску, нарахованого на доходи ОСОБА_1 (ставка 6,1%, отримувач Кузнецовська ОДПІ); 31138,66 грн. податку на доходи фізичних осіб (отримувач Державний бюджет України); 80250,86 грн. єдиного соціального внеску, нарахованого на фонд оплати праці Кузнецовської ОДПІ (ставка 36,3%, отримувач Кузнецовська ОДПІ) (а.с. 85-87).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження №43484203 є не єдиними виконавчим провадженням про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яке перебуває на примусовому виконанні Державної виконавчої служби України.

Зокрема, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.09.2014 року по справі №817/1277/14, яка набрала законної сили 22.10.2014 року, стягнуто з Міністерство доходів і зборів України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі за період з 26.04.2011 року по 05.09.2014 року в сумі 221076,75 грн. (а.с. 103-106).

На виконання цього судового рішення Рівненським окружним адміністративним судом 17.11.2014 року видано стягувачу - ОСОБА_1 виконавчий лист по адміністративній справі №817/1277/14 (а.с. 107).

Тому, перерахування коштів згідно платіжних доручень від 19.02.2015 року №№31-35 здійснено Міністерством доходів і зборів України з метою виплати на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі за період з 26.04.2011 року по 05.09.2014 року (з розрахунку: 173136,26 грн. оплати за час вимушеного прогулу + 3316,15 грн. військового збору + 13485,68 грн. єдиного соціального внеску; 31138,66 грн. податку на доходи фізичних осіб = 221076,75 грн.), тобто на виконання виконавчого листа по адміністративній справі №817/1277/14 від 17.11.2014 року.

Оскільки кошти, нараховані та виплачені Міністерством доходів і зборів України на користь ОСОБА_1 у загальній сумі 301327,61 грн. стосуються виконання виконавчого листа по адміністративній справі №817/1277/14 від 17.11.2014 року, а не виконавчого листа №2а/1770/1361/2011 від 04.04.2014 року, їх перерахування боржником не може вважатись фактичним виконанням судового рішення у повному обсязі відповідно до виконавчого документа та слугувати підставою для закінчення виконавчого провадження.

Крім того, судом встановлено, що згідно платіжних доручень від 21.05.2014 року №№101-102 Міністерством доходів і зборів України перераховано на користь ОСОБА_1 кошти у загальній сумі 70168,09 грн., в тому числі, 58483,11 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 11684,98 грн. податку на доходи фізичних осіб (а.с. 52).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 20.06.2014 року виконавче провадження №43484203 з виконання виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду від адміністративній справі №2а/1770/1361/2011 від 04.04.2014 року закінчено на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 53).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.09.2014 року по справі №817/1902/14, яка набрала законної сили 04.11.2014 року, вказану постанову державного виконавця визнано протиправною та скасовано (а.с. 60-61).

Судовим рішенням по даній адміністративній справі встановлено обставини неутримання під час виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час невиконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2009 року з 22.12.2009 року по 23.02.2011 року єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За змістом частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наявними у матеріалах справи випискою з банківського рахунку позивача та довідкою Управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі від 01.04.2015 року №03/02 підтверджується, що станом на час розгляду та вирішення даної адміністративної справи кошти з доходів ОСОБА_1 в рахунок сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в межах виконання виконавчого листа №2а/1770/1361/2011 від 04.04.2014 року не перераховувались (а.с. 19-22).

Отже, під час виплати стягувачу сум належного їй середнього заробітку відповідачем не було виконано вимоги частини 8 статті 65 Закону України №606-XIV, а відтак, оспорювана постанова від 04.03.2015 року №43484203 винесена відповідачем без наявності для цього передбачених Законом України №606-XIV підстав.

За наведених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення повністю.

В силу вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати підлягають присудженню на користь позивача із Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної виконавчої служби України від 04.03.2015 року про закінчення виконавчого провадження №43484203 з примусового виконання виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду по справі №2а/1770/1361/2011, виданого 04.04.2014 року.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий cуддя Шарапа В.М.

Судді Кравчук Т.О.

Сало А.Б.