Справа № 682/722/15-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/722/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Зеленська В.І.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

14 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м.Славута Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області про визнання протиправними дії та зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2015 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги та індексації. Зобов'язано відповідача здійснити з 01.02.2015 року перерахунок пенсії позивачу з урахуванням виплаченої їй матеріальної допомоги на оздоровлення на сум індексації заробітної плати за 24 календарних місяці, що передували даті призначення пенсії, відповідно до довідки №01 від 06.02.2015 року, виданої Славутським управлінням Державної казначейської служби України. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вищевказану постанову та ухвалити нове рішення, яким в позовних вимогах відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату слухання справи повідомленні належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п.п.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 25.01.2011 року позивачу призначено пенсію державного службовця за нормами ст.37 Закону України "Про державну службу". При розрахунку виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії позивачу не було враховано суми виплат матеріальної допомоги та індексації, які зазначені в довідці про складові заробітної плати, яка була надана позивачем для призначення пенсії.

09.02.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням всіх сум як складових заробітної плати, з яких сплачено страхові внески. Проте відповідач відмовив в проведенні перерахунку, що слугувало підставою звернення до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що при обчисленні пенсії позивачу мали бути включені всі суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплаченні внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

За змістом ст.37 Закону України "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст.33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з врахуванням правової позиції Верховного Суду України, що при обчисленні пенсії позивачу мали бути включені всі суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування

Колегія суддів погоджується також з висновком суду першої інстанції щодо дати, з якої слід здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий /підпис/ Біла Л.М.

Судді /підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар