Справа № 805/2294/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2015р. м. Київ К/800/31649/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до заступника Генерального прокурора України, третя особа - голова Комітету з питань забезпечення правоохоронної діяльності Верховної Ради України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 2 квітня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року,

встановив:

В лютому 2013 року ОСОБА_4 пред'явив позов до заступника Генерального прокурора України про визнання неправомірними дій щодо надання недостовірної, неточної і неповної інформації голові Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної ради України листом від 26.07.2012 р. № 05/2/1-16652-03 та зобов'язання усунути допущені порушення прав позивача шляхом розгляду питання щодо розрахунку загальної площі приміщень для поліпшення житлових умов.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 2 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року, відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неповне встановлення судами обставин справи, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначає, що суди безпідставно застосували до спірних правовідносин Закон України "Про звернення громадян" замість житлового законодавства, не перевіривши дотримання порядку надання його сім'ї квартир.

В запереченні на касаційну скаргу Генеральна прокуратура України просить залишити судові рішення без змін, вказуючи на їх законність і обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної ради України з приводу порушення житлових прав його сім'ї, протиправних дій службових осіб Маріупольської міської ради, суддів та співробітників органів прокуратури Донецької області, зокрема Орджонікідзевського району м. Маріуполя, необ'єктивного проведення перевірок за попередніми зверненнями та з інших пов'язаних із цим питань.

Комітетом з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної ради України звернення ОСОБА_4 направлено до Генеральної прокуратури України для вжиття заходів реагування.

Листом від 26.07.2012 р. № 05/2/1-16652-03 заступник Генерального прокурора України повідомив голову Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної ради України про неодноразову перевірку органами прокуратури фактів, викладених в аналогічних зверненнях ОСОБА_4 Зазначив, що родина заявника проживала і була зареєстрована у двокімнатній квартирі АДРЕСА_2. В подальшому сім'ї заявника на підставі ордерів надано дві двокімнатні квартири АДРЕСА_1 і АДРЕСА_3, у зв'язку з чим всіма повнолітніми членами сім'ї підписано зобов'язання про звільнення раніше займаної квартири. Теща заявника ОСОБА_5 разом з його сином ОСОБА_6 зареєструвались у квартирі АДРЕСА_3, а ОСОБА_4 - у квартирі АДРЕСА_1. Водночас дружина заявника ОСОБА_7 та син ОСОБА_8 з реєстрації у спірній квартирі не знялись і відмовились її звільнити. У зв'язку з цим Маріупольська міська рада звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою та виселення ОСОБА_7 з ОСОБА_8 без надання іншого житла. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 04.10.2011 р., яке набрало законної сили, позов задоволено частково: зобов'язано відповідачів не чинити перешкоди у користуванні зазначеною квартирою та виселено їх у квартиру АДРЕСА_1.

Зазначено, що триває розгляд справи за позовом ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, до виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання права власності на вказану квартиру.

Повідомлено також про непідтвердження доводів ОСОБА_4 щодо неправомірних, на його думку, дій службових осіб державної виконавчої служби під час виконання рішення апеляційного суду від 04.10.2011 р., можливої фальсифікації суддею Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя ОСОБА_9 матеріалів цивільної справи про виселення, підробки документів і вимагання хабара службовими особами Маріупольської міської ради при постановленні його на квартирний облік тощо.

20.08.2012 р. головою Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної ради України повідомлено ОСОБА_4 про результати розгляду його звернення, надано копію відповіді Генпрокуратури України та зазначено, що відповідно до статті 8 Закону України "Про звернення громадян" наступні його аналогічні заяви і скарги Комітетом розглядатись не будуть.

Посилаючись на порушення порядку розподілу квартир і надання заступником Генерального прокурора України недостовірної інформації про надання його сім'ї квартир з розрахунку жилої площі приміщень для поліпшення житлових умов, внаслідок чого головою Комітету Верховної Ради України було прийнято рішення про позбавлення його права на квартиру АДРЕСА_2, ОСОБА_4 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що його предметом є дії заступника Генерального прокурора України щодо надання відповіді на звернення ОСОБА_4, а не правомірність надання родині позивача квартир.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права на звернення регулює Закон України "Про звернення громадян".

Передбачене статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення кореспондується із встановленими статтями 14, 15, 19 цього Закону обов'язками органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб, керівників та посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно з частиною третьою статті 7 Закону України "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Оскільки заступником Генерального прокурора України в межах його повноважень була своєчасно надана об'єктивна і всебічна відповідь на звернення позивача, то суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 2 квітня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.