Справа № 610/558/15-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р. Справа № 610/558/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.,

в присутності:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Оленченка Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 19.03.2015р. по справі № 610/558/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Балаклійської міської ради Харківської області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування пункту 5 рішення Балаклійської міської ради Харківської області від 20.06.2013 року № 130-VI "Про надання дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок в м.Балаклія".

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 19.03.2015 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції,позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. ст. 2, 10, п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", ч.7 ст. 118, ч.1 ст. 122 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про особисте селянське господарство", ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що призвело до неправильного вирішення справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав до Харківського апеляційного адміністративного суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких вважає вимоги позивача безпідставними, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Просить залишити постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що прийнята відповідно до норм діючого законодавства.

Під час судового засідання представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що судом першої інстанції було винесено законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що пунктом 5 рішення Балаклійської міської ради №130-VI від 20.06.2013р. "Про надання дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок в м.Балаклія", призупинено розгляд питань щодо надання дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, ведення індивідуального садівництва в межах м. Балаклія до розроблення та затвердження генерального плану м.Балаклія та затвердження порядку надання вказаних ділянок, крім ділянок, використання яких підтверджується землекористувачами наданням відповідних документів, або земельних ділянок, які знаходяться в середині кварталу житлової забудови зі згодою сусідів на її оформлення.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що оспорюване позивачем рішення виконкому було прийнято відповідачем в межах його повноважень, з дотриманням вимог чинного законодавства, жодним чином не порушує права позивача.

Втім, за перевіркою матеріалів справи до такого висновку суд першої інстанції дійшов без належного встановлення обставин справи та перевірки їх доказами.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За змістом ч.1 ст.143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Перелік питань місцевого значення визначено Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до пункту 34 статті 26, пункту 2 статті 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин є прийняття відповідного рішення сесією ради.

Згідно із ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до вимог частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу Визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналізуючи наведені правові положення, судова колегія звертає увагу на факт того, що надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є обов'язковою складовою визначеної Земельним кодексом України процедури відчуження державою земельної ділянки чи передачі її у користування громадянам. З'ясування обставин, що можуть бути перешкодою для надання земельної такої ділянки громадянину є обов'язком органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що передує прийняттю рішення про надання громадянам безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Отже, за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, поданою зацікавленою особою, відповідач повинен прийняти рішення або про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що рішення Балаклійської міської ради Харківської області є нормативно-правовим актом загальної дії, який розповсюджується на осіб, які проживають в межах м. Балаклія та зачіпає права та інтереси зазначеної громади.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 як мешканець м. Балаклія є членом територіальної громади, то дане рішення обмежує його право передбачене чинним законодавством на звернення до відповідних органів по зазначеному вище питанню.

Відсутність генерального плану та порядку надання земельних ділянок, не може позбавляти осіб, зацікавлених в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, права на звернення до Балаклійської міської ради Харківської області щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Натомість, відповідач обумовлених положень не врахував та прийняв оскаржуване рішення, яким пунктом 5 призупинив розгляд питань щодо надання дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, ведення індивідуального садівництва в межах м. Балаклія до розроблення та затвердження генерального плану м.Балаклія та затвердження порядку надання вказаних ділянок, крім ділянок, використання яких підтверджується землекористувачами наданням відповідних документів, або земельних ділянок, які знаходяться в середині кварталу житлової забудови зі згодою сусідів на її оформлення стосовного невизначеного коло осіб.

Згідно статей 3, 8, 19 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, здійснюючи публічно-правові функції у сфері надання земельної ділянки у власність, Балаклійська міська рада Харківської області вийшла за межі наданих їй повноважень, зупинивши розгляд питань щодо надання дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, ведення індивідуального садівництва в межах м. Балаклія

Отже, висновок суду першої інстанції по даній справі зроблений при неповному з'ясуванні судом та недоведеності обставин, які мали значення для справи, внаслідок порушення норм матеріального права що і призвело до неправильного вирішення справи по суті спору, а у відповідності до вимог ст.202 КАС України є обов'язковою підставою для скасування постановленого судового рішення і ухвалення нового рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 19.03.2015р. по справі № 610/558/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Балаклійської міської ради Харківської області про визнання протиправним та скасування пункту 5 рішення Балаклійської міської ради Харківської області №130 -VІ від 20 червня 2013 року "Про надання дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок в м. Балаклія" - задовольнити .

Визнати протиправним та скасувати пункт 5 рішення Балаклійської міської ради Харківської області №130 -VІ від 20 червня 2013 року "Про надання дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок в м. Балаклія".

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму судових витрат у розмірі 109,69 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Бершов Г.Є.
Повний текст постанови виготовлений 18.05.2015 р.