Справа № П/811/721/15
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року справа № П/811/721/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., за участю секретаря Бондар Я.Г. та представників:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: Пилипенка В.В.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_3
до Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області
провизнання протиправними та скасування рішення, а також зобов'язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Пилипенка Віталія Володимировича від 23.01.2015 року №:18801681 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

- зобов'язати Реєстраційну службу Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області здійснити державну реєстрацію права власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

- видати витяг з державного реєстру прав.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.01.2015 року звернулася із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на житловий будинок за адресою м. Кіровоград, провулок Дачний, 9.

23 січня 2015 року державним реєстратором прийнято рішення №18801681 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Позивач зазначала, що дії відповідача є незаконними та порушує норми чинного законодавства.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги адміністративного позову і просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки він діяв згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2012 року у справі №2-4321/1 1 провадження №2/1109/164/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.10).

Рішення набрало законної сили 11.04.2012 року.

20.01.2015 року Позивач звернувся із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на житловий будинок за адресою м. Кіровоград, провулок Дачний, 9, дана заява була зареєстрована в базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.01.2015 року 10:37:39 за реєстраційним номером 9838734. Разом із заявою були подані документи які відповідно до Порядку необхідні для проведення державної реєстрації права власності та вищезазначене рішення суду.

Відповідно до архівної довідки №112886 від 15.12.2014 року за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_3 належить на праві власності ? житлового будинку, рішення суду від 13.02.2012 року/ Кіровський районний суд м. Кіровограда (а.с.9).

23 січня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 прийнято рішення №18801681 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с.8).

В рішенні зазначено, що документи подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме в технічному паспорті №6226 від 30.05.2012 року виданого Кіровоградським обласним об'єднаним бюром технічної інвентаризації містяться відомості про самовільно побудований об'єкт нерухомого майна. Отже для проведення державної реєстрації заявнику необхідно отримати документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, акт розподілу ідеальних часток, технічний паспорт без відміток про самовільні побудови та документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV), постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (далі - Порядок), а також чинного законодавства України, що регулюють дані питання.

Відповідно до пп..2 п.1 ст. 4 Закону №1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягає право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Статтею 2 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 9 Закону №1952-IV визначено повноваження державного реєстратора прав на нерухоме майно:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Досліджуючи спірні правовідносини судом встановлено, що при перевірці документів державним реєстратором в технічному паспорті № 6226 від 30.05.2012 року поданим разом із заявою встановлено, що в паспорті міститься інформація про самовільно побудований гараж літ. «К» (а.с.29-33).

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що після розлучення її доньки, колишній чоловік самовільно добудував до будинку прибудову та гараж. Правовстановлюючі документи при цьому не оформлював.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Кіровського районного суду прийнято 13.02.2012 року та набрало законної сили 11.04.2012 року. Позивачем подано реєстратору зазначене судове рішення та технічний паспорт виготовлений 30.05.2012 року з відомостями про самовільне будівництво, тобто паспорт виготовлений вже після набрання законної сили рішення від 13.02.2012 року.

При цьому, суд зазначає, що в рішенням Кіровського районного суду визнано за позивачем право власності ? частки домоволодіння за адресою та відсутня технічна характеристика опису об'єкта нерухомого майна ?? визнаної частки домовлодіння, його склад, площа тощо.

Таким чином, державним реєстратором з поданого позивачем судового рішення та документів на час прийняття рішення не можливо було встановити, на яку ? частку домоволодіння АДРЕСА_1 Кіровським районним судом м. Кіровограда визнано право власності за ОСОБА_3

Крім того, пунктом 8 статті 9 Закону №1952-IV встановлено, що у разі потреби державний реєстратор вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

У пункті 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зазначено, що для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Виходячи з наведених норм права та встановлених по справі дійсних обставин, суд дійшов висновку, що відсутність документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого самовільного будівництва та документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку унеможливлює проведення державної реєстрації.

Згідно пункту 49 Порядку для проведення державної реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає:

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва;

документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку.

А також у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося двома і більше особами, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає документ, яким визначено окрему частину об'єкта нерухомого майна, що набувається у власність кожного з таких осіб, або їх письмову заяву про розподіл часток у спільній власності на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна у зв'язку з набуттям права спільної власності на такий об'єкт. Справжність підпису таких осіб засвідчується відповідно до Закону «Про Нотаріат».

Відповідно до пункту 20 Порядку за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Приписами статті 24 Закону №1952-IV встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Крім того, щодо тверджень позивача про самостійне витребовування реєстратором необхідних документів суд зазначає.

Права та обов'язки державного реєстратора прав на нерухоме майно та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Положеннями зазначеного Закону не передбачено обов'язку державного реєстратора самостійного витребування у державних органів чи установ додаткові документів необхідних для реєстрації права на нерухоме майно та їх обтяжень.

Суд звертає увагу на те, що реєстраційна служба не встановлює право власності, зокрема, на об'єкт незавершеного будівництва, а реєструє його на підставі чітко визначених правовстановлюючих документів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 28.10.2014 року по справі №21-353а14.

Виходячи з наведених норм права та встановлених по справі дійсних обставин, суд не вбачає порушеного права, свобод та інтересів позивача. Натомість суд приходить до висновку, що доводи та мотиви позивача ґрунтуються не на вимогах законодавства України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, Кіровоградський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складений 21.04.2015р.

Суддя Р.В. Жук