Справа № 913/2063/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2015 р. м. Київ К/800/49989/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області (далі - Управління ПФУ) про стягнення та перерахунок соціальних виплат, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2012 року позивач звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2012 року у справі №913/490/2012.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року, заяву позивача про зміну способу виконання рішення задоволено.

Змінено спосіб виконання постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2012 року у справі №913/490/2012 шляхом стягнення з Управління ПФУ на користь ОСОБА_4 4312 грн. боргу по проведеному перерахунку соціальних виплат за листопад 2011 року.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну порядку і способу виконання постанови суду від 13 квітня 2012 року у справі №913/490/2012.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління ПФУ про визнання неправомірними зменшення та перерахунок пенсії по інвалідності і стягнення коштів позов задоволено частково. Визнано дії Управління ПФУ щодо невиконання постанови Рожнятівського районного суду від 17 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління ПФУ про визнання неправомірною відмови у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині нарахування і виплати з 1 листопада 2011 року пенсії позивачу не на підставі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, неправомірними. Скасовано розпорядження Управління ПФУ від 02 листопада 2011 року №130859 і зобов'язано відповідача провести позивачу виплату пенсії по інвалідності по 31 грудня 2011 року.

Вказану постанову звернуто до негайного виконання.

Згідно довідки Управління ПФУ від 11 липня 2012 року №03-49/754 сума доплати на виконання постанови суду становить 4312 грн. і невиплачена позивачу.

З метою виконання рішення суду ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про зміну способу виконання постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2012 року у справі №913/490/2012.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як зазначалось вище, постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2012 року у справі №913/490/2012 зобов'язано відповідача вчинити певні дії.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини вказаної постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суди задовольнили.

За таких обставин позивач просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час ухвалення вищевказаної постанови суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що задовольняючи заяву про зміну способу виконання рішення, суди попередніх інстанцій не звернули увагу та не врахували відмінності між позовною вимогою, як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, від способу виконання судового рішення, як одного з його заходів, чим змінили постанову суду першої інстанції по суті за відсутності на це процесуальних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його виконання є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду першої інстанції фактично можливе, хоча й за певних умов, а тому відсутні підстави для зміни способу виконання вказаного рішення.

Крім того, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що "захист порушеного права у судовому рішенні" і "спосіб виконання судового рішення" не є тотожними поняттями.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції, змінюючи спосіб виконання постанови суду, фактично змінив її суть, що належить до повноважень суду апеляційної або касаційної інстанцій.

Цього також не врахував суд апеляційної інстанції під час перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Вирішення питання про стягнення коштів, які нараховані у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або проведення додаткової перевірки доказів, обставини встановлені повно та правильно, але допущена помилка в застосуванні норм матеріального права, суд касаційної інстанції, згідно зі статтею 229 КАС України, скасовує рішення судів першої та апеляційної інстанції і ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 229, 230, 231 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області задовольнити.

Ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 8 листопада 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2014 року скасувати і постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про заміну способу виконання судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і: В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман