Справа № П/811/1330/15
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року справа №П/811/1330/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Брегея Р.І.,

в присутності секретаря судового засідання Осипової Н.В.,

за участі представників позивача Демченко О.М.

та відповідача Льошенка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до комунального підприємства «Управління будинками» (далі - Підприємство) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до Підприємства про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені у сумі 9489,02 грн.

Представник Фонду підтримала вимоги позову.

Пояснила, що у зв'язку з невиконанням Підприємством нормативу по працевлаштуванню інвалідів упродовж 2014 року у нього виник обов'язок сплатити адміністративно-господарські санкції і пеню.

Представник Підприємства заперечив стосовно задоволення позову.

Стверджував, що юридична особа щомісячно надсилала звіти до центру зайнятості про наявність вакансій, а останній не направляв для працевлаштування осіб, які визнанні інвалідами.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, кількість робочих місць у Підприємства для забезпечення працевлаштування інвалідів відповідно 4% нормативу, який визначений статтею 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі - Закон), протягом 2014 року становила 1 одиницю.

Упродовж 2014 року у Підприємства не працювали особи, які визнанні інвалідами.

Середньорічна заробітна плата на Підприємстві становила 18846,15 грн.

Сума адміністративно-господарських санкцій, які визначені статтею 20 Закону, за невиконання нормативу із забезпечення працевлаштування інвалідів становить 9423,08 грн. (18846,15х1).

Станом на день звернення до суду Підприємство не сплатило адміністративно-господарські санкції.

Фонд нарахував відповідачу пеню за несвоєчасну сплату санкції у сумі 65,94 грн. (а.с.8а).

Протягом 2014 року Підприємством щомісячно подавалась до центру зайнятості звітність про наявні вакансії для працевлаштування інвалідів (а.с.21).

За інформацією центру зайнятості до юридичної особи не направлялись для працевлаштування особи, які визнанні інвалідами (а.с.21).

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, приписами статті 18 Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею ж 19 Закону визначено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно приписів статті 20 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Аналізуючи обставини справи, суд встановив, що Підприємство не допустило порушення приписів статті 18 Закону, оскільки звітувало про наявність вільної вакансій та не відмовляло центру зайнятості у працевлаштуванні осіб, які визнанні інвалідами.

Закон не зобов'язує відповідача займатися пошуком осіб із числа інвалідів для працевлаштування.

Цей обов'язок покладений на державні органи за умови бажання згаданих осіб працевлаштуватися.

Отже, у задоволенні позову належить відмовити.

На підставі викладеного і статей 18, 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», керуючись ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Повний текст постанови виготовлено 21 травня 2015 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І.Брегей