Справа № 308/5404/13-а
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5404/13-а
У Х В А Л А

21.05.2015 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючої судді Світлик О.М.

при секретарі судового засідання Копча Є.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Ужгороді подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання нарахувати і виплатити недоплачену допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про зміну способу виконання судового рішення із зобовязання на стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_2 нарахованої, але не виплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 5621 грн. 88 коп., мотивуючи його наступним.

На виконанні у відділі ПВР перебуває виконавче провадження № 47241823 щодо примусового виконання виконавчого листа № 308/5404/13-а, виданого Ужгородським міськрайонним судом 02.04.2015 року про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області нарахувати та виплатити в користь ОСОБА_2 допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, а саме: допомогу по догляду за ОСОБА_3 (22.10.2011 р.н.) за період з 01.10.2012 року по 31.03.2013 року та допомогу по догляду за ОСОБА_4 (30.11.2012 р.н.) за період з 01.12.2012 року до 31.03.2013 року, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в розмірі, передбаченому ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» із урахуванням виплачених сум.

У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Ужгородської міської ради листом від 24.04.2015 року за № 885/28.09-07 повідомлено, що стягувачу ОСОБА_2 по виконавчому провадженню проведено перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; нарахована сума ОСОБА_2 склала - 5621 грн. 88 коп., однак, дану суму коштів боржником не виплачено у звязку з відсутністю бюджетного фінансування на ці видатки.

За твердженням виконавця дана обставина унеможливлює фактичне та повне виконання судового рішення у вигляді зобовязального характеру, оскільки не з вини боржника неможливо забезпечити виплату вищезазначеної нарахованої суми.

Сторони в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується повернутими на адресу суду рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення відділу ПВР (штрихкодовий ідентифікатор 362), а також Управлінню праці та соціального захисту населення виконкому Ужгородської міської ради (штрихкодовий ідентифікатор 958).

Разом з тим, уповноваженим представником за дорученням боржника ОСОБА_5 подано заперечення на заяву про зміну способу виконання від 19.05.2015 року, оскільки за твердженням боржника старший державний виконавець просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Також боржник зазначає, що викладені заявником вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим. Стверджує, що відсутність у боржника коштів на момент відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про зобов'язання здійснити відповідні виплати, не є підставою, що свідчить про неможливість виконання судового рішення, крім того, частково рішення уже виконано - проведено нарахування відповідної суми. Посилається на наявність судової практики, що склалася стосовно вирішення справ про зміну способу виконання із зобовязання на стягнення, зокрема, викладеної у постанові Верховного Суду України від 11.11.2014 р. у справі № 21-394а 14, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, що застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

У звязку з наведеним просить відмовити у задоволенні заяви про зміну способу виконання судового рішення.

Суд, перевіривши матеріали справи, подання старшого державного виконавця, заперечення боржника, прийшов до наступного висновку.

Статтею 263 КАС України регламентовано, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. За приписом ч. 2 ст. 263 КАС України, суд при розгляді питання про зміну способу виконання судового рішення може змінити такий лише у виняткових випадках.

Під зміною способу виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Отже, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Положення ст. 263 КАС України передбачають зміну або встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме, резолютивної частини постанови, яка містить висновки суду по суті позовних вимог. Таким чином, суд, здійснюючи зміну способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини судового рішення та не змінює на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті спосіб захисту порушеного права, обраний як позивачем, так і судом при вирішенні справи.

Аналогічну правову позицію щодо застосування ч. 1 ст. 263 КАС, висловлено колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11.11.2014 року (справа № 21-475а14).

Враховуючи вищенаведене, у поданні про зміну способу виконання судового рішення належить відмовити, оскільки у разі задоволення вимог, вказаних у поданні, фактично буде змінено по суті зміст резолютивної частини постанови суду, чим буде порушено норми процесуального права.

Керуючись ст. ст.158, 165, 167, 263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя О.М. Світлик