Справа № 815/2408/15
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2408/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 1702,80 грн., -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 1702,80 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Відповідач зареєстрований та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідача перед Управлінням Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси є заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2010 рік у розмірі 1702,80 грн.

Позивач сформував та направив на адресу відповідача вимогу про сплату недоїмки № Ф-825 від 05.03.2013 року на суму 1702,80 грн.

Станом на 05.03.2015 року заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1702,80 грн. відповідачем не сплачена, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.1 ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах у випадках, передбачених законом, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб.

Ухвалою суду від 24.04.2015 року було відкрито скорочене провадження по адміністративній справі в якій відповідачу було запропоновано надати на адресу суду заперечення проти позову та докази, які у нього є або заяву про визнання позову у десятиденний строк з дня одержання даної ухвали безпосередньо до канцелярії суду або шляхом надіслання поштою.

Копію ухвали від 24.04.2015 року суд направив відповідачеві.

12.05.2015 року до суду повернулося повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого поштовий конверт з ухвалою суду від 24.04.2015 року вручено відповідачеві особисто 06.05.2015 року.

Станом на 18.05.2015 року на адресу суду не надійшли від відповідача заперечення на позов або заява про визнання позову.

Відповідно до ч.5 ст.183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. До суду не надійшло заперечень від відповідача. Справа розглядається за місцезнаходженням відповідача.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені позивачем обставини по справі та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд приходить висновку щодо достатності підстав для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з 04.11.2005 року за № 16896.

Згідно з п.3 ч.1 ст.11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

З огляду на матеріали справи суд встановив, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 16.09.2005 року відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

Відповідно до вищезазначеного на відповідача покладається обов'язок по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з ч.6 ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Суд встановив, що відповідач не сплатив вказаної суми до Управлінні Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси.

У зв'язку з чим, суд встановив, що у відповідача існує заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1702,80 грн. в період з липня по грудень 2010 року.

Відповідно до пп.8.2 п.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків.

Так, суд встановив, що позивач сформував та направив на адресу відповідача вимогу про сплату боргу № Ф-825 від 05.03.2013 року на суму 1702,80 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно пп.8.4 п.8 зазначеної Інструкції протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми.

Суд встановив, що відповідач не сплатив суму заборгованості в розмірі 1702,80 грн. в зазначені у вимозі строки.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до пп.8.2 п.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно з пп.8.8 п.8 зазначеної Інструкції у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, орган Пенсійного фонду звертається у встановленому законом порядку і подає вимогу до відповідного органу державної виконавчої служби, у якій зазначає суму боргу за даними карток особових рахунків платників на дату подання. До сум боргу, що подаються до органів державної виконавчої служби за даними карток особових рахунків платників, включаються також суми узгоджених з платником, але не сплачених у встановлений термін фінансових санкцій (штрафів) та пені.

Таким чином, з даного нормативно-правового акта випливає, що вимога позивача № Ф-825 від 05.03.2013 року є виконавчим документом, який належить до виконання в ДВС.

Тобто, законом позивачеві надані повноваження виносити власне рішення. А тому його звернення до суду є дублюванням його власного рішення.

Таку саму правову позицію висловив Верховний Суд України в своїй постанові від 03 жовтня 2013 року по справі № 21-359а13. В якій зазначено, що вимога про сплату недоїмки зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є виконавчим документом, який належить до виконання ДВС. Суб'єкт владних повноважень позбавлений можливості звертатися до адміністративного суду із заявами, в яких ставиться вимога про підтвердження власного рішення, яке ухвалено в межах наданих йому законом повноважень.

З урахуванням постанови Верховного Суду України від 03 жовтня 2013 року по справі № 21-359а13 суд дійшов висновку, що вимога про сплату недоїмки зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є виконавчим документом, який належить до виконання органами державної виконавчої служби, і при її наявності повторне звернення до суду про її стягнення не допускається, оскільки є рішення з цього ж питання суб'єкта владних повноважень, ухвалене в межах повноважень, наданих йому законом.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно з ч.2 ст.244-2 КАС України невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

На підставі зазначених норм, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1702,80 грн. є такими, що не можуть бути задоволеними.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.5 ст.94 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Оскільки відповідач під час розгляду справи судових витрат не поніс - суд не проводить розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись постановою Верховного Суду України від 03 жовтня 2013 року по справі № 21-359а13, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 94, 159-163, 183-2, 244-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя М.М. Кравченко