Справа № 804/20227/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2015 рокусправа № 804/20227/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Щербака А.А. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги компанії ГСХ Трейдмаркс Лімітед, Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у справі № 804/20227/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" до Державної служби інтелектуальної власності України, треті особи: компанія ГСХ Трейдмаркс Лімітед, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ" про дострокове припинення дії свідоцтв України на торговельну марку та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило:

- достроково припинити дію Свідоцтва України №6386 на знак для товарів і послуг - торговельну марку «ДРЕВНЬОКИЇВСЬКА» (далі знак-1);

- достроково припинити дію Свідоцтва України №64998 на знак для товарів і послуг - торговельну марку «ДРЕВНЬОКИЇВСЬКА» (далі знак-2);

- зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України опублікувати у офіційному бюлетені «Промислова власність» інформацію про дострокове припинення дії Свідоцтв України № 6386 та №64998 на вказані знаки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що власником протягом останніх трьох років не було здійснено жодних дій, які відповідно до статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», могли б вважатися використанням знака щодо зазначених у свідоцтві товарів 33 класу МКТП на території України: виробництво та продаж алкогольних напоїв з використанням вказаних вище знаків 1 та 2 не здійснювалося, знаки не використовувалися в господарському обороті. Посилаючись на ч.4 ст.18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», позивач і просив суд припинити достроково дію вказаних у позові свідоцтв на зазначені знаки, та, відповідно, зобов'язати відповідача здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015р. позовні вимоги задоволено повністю.

Третіми особами у справі: Компанією ГСХ Трейдмаркс Лімітед та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ" були подані апеляційні скарги на постанову суду першої інстанції.

В скарзі треті особи, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, просили скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015р. та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представники третіх осіб підтримали вимоги та обґрунтування апеляційних скарг, наполягали на їх задоволенні.

Відповідачем у справі була подана заява про приєднання до апеляційної скарги, поданої Компанією ГСХ Трейдмаркс Лімітед. В заяві відповідач вказав, що позивач фактично дії чи бездіяльність Державної служби інтелектуальної власності України, як суб'єкта владних повноважень, не оскаржував.

Представник позивача, який приймав участь у судовому засіданні 14 квітня 2015р., проти задоволення вимог апеляційних скарг третіх осіб заперечував. Вказав, що рішення суду є законним та обґрунтованим, і підстави для його скасування відсутні.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним позовом відповідно до положень ч.4 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг». Вказаною нормою визначено, що якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг потягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва, або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

Судом першої інстанції, при вирішенні спору досліджувався факт використання третіми особами у справі товарів 33 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, зокрема алкогольних напоїв, маркованих торгівельною маркою «ДРЕВНЬОКИЇВСЬКА» потягом трьох років до дати звернення позивача до суду.

При цьому, розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції виходив із того, що даний спір є адміністративним.

З такими висновками не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

В ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.2 ст. 2 КАС України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Дана справа не є публічно - правовим спором і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна справа), наведеного у п.1 ч.1 ст. 3 КАС України, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів від порушень з боку суб'єкта владних повноважень у сфері публічно-правових відносин.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не оскаржує дій, бездіяльності чи рішень Державної служби інтелектуальної власності України, вчинених чи прийнятих на реалізацію наданих владних повноважень. Предметом позову є дострокове припинення дії свідоцтв на знак для товарів і послуг, в разі якщо товари, зазначені у свідоцтві не використовуються в Україні потягом трьох років.

Нормою закону, а саме ч.4 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», на яку посилається позивач, вирішення такого спору віднесено саме до компетенції суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського кодексу України (надалі -ГК України) відносини, пов'язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються Господарським кодексом України та іншими законами.

До відносин, пов'язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами (ч. 2 ст. 154 ГК України).

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 ГК України та ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Право інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом у випадках і порядку, передбачених законом (ч. 1 ст. 157 ГК України, ч. 1 ст. 494 ЦК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 497 ЦК України, чинність майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку може бути припинено достроково за ініціативою особи, якій вони належать, якщо це не суперечить умовам договору, а також в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України урегульовано правовідносини, що виникли між сторонами, третіми особами у даній справі.

Вимога ж позивача про зобов'язання відповідача внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості стосовно дострокового припинення дії свідоцтв України № 6386 та №64998 та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність" є похідною від вимоги дострокового припинення дії Свідоцтва.

Колегія суддів вважає, що спір між сторонами у даній справі є не публічним, а приватно-правовим, а відтак, підлягає вирішенню, з урахуванням суб'єктного складу, в порядку господарського судочинства.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув і помилково розглянув спір за нормами КАС України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги третіх осіб, до яких приєднався своєю заявою відповідач, підлягає частковому задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати, закривши провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, п.4 ч.1 ст. 198, ч.1 ст. 203, ст. 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги компанії ГСХ Трейдмаркс Лімітед, Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ" - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у справі № 804/20227/14 - скасувати.

Провадження у справі № 804/20227/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" до Державної служби інтелектуальної власності України, треті особи: компанія ГСХ Трейдмаркс Лімітед, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ" про дострокове припинення дії свідоцтв України на торговельну марку та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 19.05.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.І. Малиш