Справа № 804/8112/13-а
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2015р. м. Київ К/800/48296/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі Бухтіярової І.О., Костенка М.І., Приходько І.В.,
за участю секретаря судового засідання Бовкуна В.В.,

представника позивача Євтушенка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2013 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2014 року

у справі № 804/8112/13-а

за позовом приватного акціонерного товариства «Оріль-Лідер» (далі - позивач, ПрАТ «Оріль-Лідер»)

до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач, Дніпродзержинська ОДПІ)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

ПрАТ «Оріль-Лідер» звернулось у липні 2013 року до суду з адміністративним позовом до Дніпродзержинської ОДПІ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.06.2013 року № , № , № .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2014 року, адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач в своїх запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну відповідача Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби на його правонаступника Дніпродзержинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому засіданні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ПрАТ «Оріль-Лідер» зареєстровано 22.11.1996 року Петриківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, перебуває на обліку платників податків у Дніпродзержинській ОДПІ, здійснює наступні види діяльності: післяурожайна діяльність; діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; оптова торгівля м'ясом і м'ясними продуктами; вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; торгівля електроенергією; виробництво м'яса свійської птиці; неспеціалізована оптова торгівля; оброблення насіння для відтворення; забір, очищення та постачання води; виробництво м'ясних продуктів; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; виробництво м'яса; розведення свійської птиці; складське господарство; виробництво добрив і азотних сполук. Основним видом економічної діяльності визначено розведення свійської птиці.

Відповідачем було проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року, за результатами якої складено акт № 3232/15/225-07/24426809 від 24.05.2013 року, в якому встановлені порушення: пп. 14.1.234 п. 14.1 ст. 14, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 209.7 ст. 209 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 8 747 276,00 гривень; п. 103.2 п. 103.3 ст. 103, п. 152.8 ст. 152, пп. «а» п. 160.1, п. 160.2 ст. 160 ПК України, в результаті чого занижений податок з доходів нерезидентів за IV квартал 2012 року у сумі 1 829 919,25 гривень; абз. «г» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, в результаті чого занижений податок з доходів фізичних осіб в сумі 393,45 гривні.

10.06.2013 року на підставі акту перевірки відповідачем винесені наступні податкові повідомлення-рішення: № , яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем - податок на прибуток іноземних юридичних осіб: за основним платежем в сумі 1 829 919,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 457 480,00 гривень; № , яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем - податок на додану вартість: за основним платежем в сумі 8 747 276,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 2 106 665,00 гривень; № , яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем - прибутковий податок за актами перевірок: за основним платежем у сумі 393,45 гривні та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 706,72 гривень.

Суди першої та апеляційної інстанцій вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, з чим погоджується суд касаційної інстанції, виходили з наступних мотивів.

Відповідно до абз. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання та виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнень права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, між ПрАТ «Оріль-Лідер» (покупець, замовник) та ТОВ «Агроальянс» (продавець, виконавець) було укладено угоду, згідно якої ПрАТ «Оріль-Лідер» купує, а ТОВ «Агроальянс» поставляє товар - подушку-відбийник та надає транспортні послуги та послуги з діагностики електропроводки.

02.04.2013 року між ПрАТ «Оріль-Лідер» (замовник) та ТОВ «Лігран» (виконавець) було укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг № 02-04/12-ІКУ, згідно умов якого замовник доручає виконавцю, а виконавець зобов'язується надавати замовнику інформаційно-консультаційні послуги з питань комерційної діяльності шляхом вивчення та аналізу господарської документації замовника, а замовник зобов'язується прийняти дані послуги та оплатити їх.

07.05.2012 року між ПрАТ «Оріль-Лідер» (замовник) та ТОВ «Дніпропетровська обласна земельна агенція» (виконавець) було укладено договір № П326-Х, згідно умов якого замовник доручає виконавцю, а виконавець приймає на себе зобов'язання надати замовнику послуги щодо формування обмінного файлу складної конфігурації у форматі хml.

27.06.2011 року між ПрАТ «Оріль-Лідер» (покупець) та ПП «Інвест Пром» (постачальник) було укладено договір поставки № 57, згідно умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар - вапно гашене, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених договором.

03.01.2012 року між ПрАТ «Оріль-Лідер» (покупець) та ТОВ «Трансторг» (постачальник) було укладено договір поставки № 3/ТР/49, згідно умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар - металопрокат, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених договором.

У 2011-2012 роках між ПрАТ «Оріль-Лідер» (покупець, замовник) та ТОВ «Техпромінжинірінг» (продавець, виконавець) було укладено угоди щодо поставки товарів: олива компресорна, олива Рото Инжект, магістральний фільтр, фільтр оливний, фільтр повітряний, набір сепаратору, набір клапану, набір термостату, оливовідвідна трубка, та виконання робіт з ремонту та сервісного обслуговування компресору.

03.01.2012 року між ПрАТ «Оріль-Лідер» (покупець) та ТОВ «Промметал» (постачальник) було укладено договір поставки № 03/01/12/147, згідно умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар - піддон дерев'яний, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених договором.

01.01.2012 року між ПрАТ «Оріль-Лідер» (покупець) та ФОП ОСОБА_7 (постачальник) було укладено договір поставки № 4, згідно умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар - овочі, сухофрукти, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених договором.

03.01.2012 року між ПрАТ «Оріль-Лідер» (покупець) та ТОВ «Авінс-Трейд» (постачальник) було укладено договір поставки № 22/177, згідно умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар - пакет п/е, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених договором.

Фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами підтверджується дослідженими судами попередніх інстанцій первинними документами, а саме: податковими та видатковими накладними; накладними; актами виконаних робіт; актами приймання-передачі наданих послуг; банківськими виписками про оплату послуг; рахунками-фактурами; банківськими виписками про оплату товару; актами здачі-прийняття робіт; рахунками.

Досліджені в процесі розгляду справи первинні документи було об'єктивно розцінено судами як належне документальне підтвердження реальності та товарності спірних операцій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством; фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Як зазначено в ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Судами попередніх інстанцій встановлено належне оформлення первинних документів, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ по операціям з ТОВ «Агроальянс», ФОП ОСОБА_7, ПП «Інвест Пром», ТОВ «Дніпропетровська обласна земельна агенція», ТОВ «Трансторг», ТОВ «Авінс Трейд», ТОВ «Лігран», ТОВ «Техпромінжинірінг», ТОВ «Промметал». Також судами встановлено, що на час виписки податкових накладних зазначені контрагенти були зареєстровані платниками ПДВ.

Закон України «Про податок на додану вартість» та ПК України виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставить у залежність від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання. Положення щодо надмірної сплати податку, як необхідної умови його повернення з бюджету платникові, стосується саме цього платника і сплати ним податку в ціні товарів (послуг) постачальникам. Несплата продавцем податку на додану вартість до бюджету, у разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупцем та не є підставою для позбавлення останнього права на відшкодування цього податку, якщо він виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з судами попередніх інстанцій про неправомірність визначення позивачу грошових зобов'язань та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій по операціям з придбання товарів та послуг від ТОВ «Агроальянс», ФОП ОСОБА_7, ПП «Інвест Пром», ТОВ «Дніпропетровська обласна земельна агенція», ТОВ «Трансторг», ТОВ «Авінс Трейд», ТОВ «Лігран», ТОВ «Техпромінжинірінг», ТОВ «Промметал».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 23.11.2006 року відповідно до угоди про позику, укладеної між позикодавцем ELEDEM INVESTMENTS LIMITED (Кіпр) та позичальниками ВАТ «Миронівський хлібопродукт», ДП «Перемога нова», ЗАТ «Дружба народів нова», ВАТ «Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів», ТОВ «Зернопродукт», Сільськогосподарським ТОВ «Дружба народів», ПрАТ «Оріль-Лідер», позикодавець надає позичальникам позику на сукупну основну суму в розмірі 250 000 000,00 доларів США, у тому числі ПрАТ «Оріль-Лідер» позику в сумі 17 500 000,00 доларів США для погашення іншої заборгованості та для фінансування капітальних витрат за своєю програмою з розширення та диверсифікації діяльності. Згідно зазначеної угоди позичальники, у тому числі ПрАТ «Оріль-Лідер», будуть сплачувати позикодавцю ELEDEM INVESTMENTS LIMITED (Кіпр) проценти за його відповідною позикою грошовими коштами кожні півроку на суму 250 000 000,00 доларів США із доходністю 10,25 % із погашенням в 2011 році. Такими строками сплати є 30 травня та 30 листопада кожного року. Відсотки будуть нараховуватись на основну суму, не погашену за кожною позикою, за відсотковою ставкою в розмірі 10,25 % річних, починаючи з відповідної дати позики. Термін дії позики - до 30.11.2011 року, дати остаточного погашення облігацій.

12.04.2010 року відповідно до угоди про позику, укладеної між позикодавцем ELEDEM INVESTMENTS LIMITED (Кіпр) та позичальниками ВАТ «Миронівський хлібопродукт», ДП «Перемога нова», ЗАТ «Дружба народів нова», ВАТ «Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів», ЗАТ «Миронівська птахофабрика», ТОВ «Катеринопільский елеватор», ПрАТ «Оріль-Лідер», позикодавець надає позичальникам позику на сукупну основну суму в розмірі 350 000 000,00 доларів США, у тому числі ПрАТ «Оріль-Лідер» позику в сумі 10 000 000,00 доларів США для погашення іншої заборгованості та для фінансування капітальних витрат за своєю програмою з розширення та диверсифікації діяльності. Згідно зазначеної угоди позичальники, у тому числі ПрАТ «Оріль-Лідер», будуть сплачувати позикодавцю ELEDEM INVESTMENTS LIMITED (Кіпр) проценти за його відповідною позикою грошовими коштами кожні півроку. Такими строками сплати є 29 квітня та 29 жовтня кожного року. Відсотки будуть нараховуватись на основну суму, не погашену за кожною позикою, за відсотковою ставкою в розмірі 11 % річних, починаючи з відповідної дати позики. Термін дії позики - до 29.04.2015 року, дати остаточного погашення облігацій.

Відповідно до преамбули договору про внесення змін від 22.04.2010 року до угоди про позику від 23.11.2006 року компанія МНР S.A. надала у позику позикодавцю ELEDEM INVESTMENTS LIMITED (Кіпр) 250 000 000,00 доларів США за рахунок надходжень від розміщення облігацій та є материнською компанією позикодавця - ELEDEM INVESTMENTS LIMITED (Кіпр).

Судами встановлено, що позивачем перераховано грошові кошти нерезиденту - компанії ELEDEM INVESTMENTS LIMITED (Кіпр), у якості процентів за користування позикою згідно угоди від 23.11.2006 року по платіжному дорученню в іноземній валюті № 3 від 24.10.2012 року на загальну суму 956 815,11 доларів США, що становить в еквіваленті 7 647 823,17 гривні та згідно угоди від 12.04.2010 року по платіжному дорученню в іноземній валюті № 4 від 24.10.2012 року на загальну суму 569 453,08 доларів США, що становить в еквіваленті 4 551 638,47 гривень.

Відповідно п. 103.2, п. 103.1 ст. 103 ПК України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України. Особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

Відповідно до п. 103.3 ст. 103 ПК України, бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.

Відповідно до п. 103.4 та п. 103.5 ст. 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України. Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Згідно довідки по нерезиденту - ELEDEM INVESTMENTS LIMITED, Кіпр («свідоцтво про статус податкового резидента») за номером № 12176883С, яка видана заступником завідуючого відділу з податків на прибуток Міністерства фінансів Кіпру м. Лімассол Хараламбус Е. 02.03.2012 року, довідка засвідчує, що ELEDEM INVESTMENTS LIMITED, Кіпр зареєстрована в Республіці Кіпр за податковим ідентифікаційним номером 12176883С і є компанією-резидентом Кіпру згідно з Договором між Республікою Кіпр та Союзом Радянських Соціалістичних Республік про уникнення подвійного оподаткування прибутків та майна, підписаним у Москві 29.10.1982 року, який продовжує діяти між Республікою Кіпр та Україною з моменту реєстрації 16.05.2006 року.

Відповідно до ст. 8 Угоди відсотки, що отримуються з джерел в одній Договірній Державі особою з постійним місцеперебуванням і іншій Договірній Державі, не підлягають оподаткуванню в першій Державі.

З урахуванням викладеного, судами попередніх інстанцій встановлено, що проценти за користування позикою були перераховані на рахунок нерезидента - ELEDEM INVESTMENTS LIMITED, Кіпр, який знаходиться в Люксембурзі. Проте, бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу є нерезидент - ELEDEM INVESTMENTS LIMITED, Кіпр, яка зареєстрована в Республіці Кіпр, і яка є компанією-резидентом Кіпру, а тому відповідно до Угоди про уникнення подвійного оподаткування прибутків та майна проценти за користування позикою позивачем не підлягають оподаткуванню в Україні.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що не встановлено підстав для нарахування сум грошових зобов'язань, в тому числі і штрафних (фінансових) санкцій, визначених податковим повідомленням-рішенням № від 10.06.2013 року.

Щодо висновків в акті перевірки про неправильність відображення податкових зобов'язань з продажу м'ясо-кісткового борошна в скороченій декларації з ПДВ, оскільки вироблене ПрАТ «Оріль-Лідер» м'ясо-кісткове борошно не підпадає під визначення груп 1-24 УКТ ЗЕД, то колегія суддів касаційної інстанції погоджується з судами попередніх інстанцій, які вірно зазначили наступне.

Відповідно пп. 14.1.234 п. 14.1 ст. 14 ПК України сільськогосподарська продукція (сільськогосподарські товари) для цілей глави 2 розділу XIV цього Кодексу - продукція/товари, що підпадають під визначення груп 1-24 УКТ ЗЕД, якщо при цьому такі товари (продукція) вирощуються, відгодовуються, виловлюються, збираються, виготовляються, виробляються, переробляються безпосередньо виробником цих товарів (продукції), а також продукти обробки та переробки цих товарів (продукції), якщо вони були придбані або вироблені на власних або орендованих потужностях (площах) для продажу, переробки або внутрішньогосподарського споживання.

Відповідно до пп. 209.17.17 п. 209.17 ст. 209 ПК України дія спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства поширюється на: обробку чи переробку продукції, одержаної в результаті діяльності платника податку у сфері сільського та лісового господарства і рибальства, вважається діяльністю у сфері сільського та лісового господарства і рибальства за умови, якщо така продукція вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку (крім їх придбання в інших осіб) (05.01.0, 15.11.0, 15.12.0, 15.13.0, 15.20.0, 15.31.0, 15.32.0, 15.33.0, 15.41.0, 15.42.0, 15.43.0, 15.51.0, 15.61.0, 15.62.0, 15.71.0, 15.81.0, 15.83.0, 15.85.0 КВЕД).

Судами встановлено, що м'ясо-кісткове борошно підпадає під визначення груп товарів 1-24 УКТ ЗЕД та було вироблене безпосередньо ПрАТ «Оріль-Лідер» на власних виробничих потужностях.

Згідно Закону України «Про митний тариф України» м'ясо-кісткове борошно віднесено до групи 23 товарна позиція 2301 «Борошно, крупи та гранули з м'яса або м'ясних субпродуктів, риби або ракоподібних, молюсків чи інших водяних безхребетних, непридатні для споживання; шкварки» товарна під категорія 2301 10 00 00 «- борошно, крупи та гранули з м'яса або м'ясних субпродуктів; шкварки».

Код за Національним класифікатором України «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2005», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 26.12.2005 року № 375 - 15.13.0 «Виробництво м'ясних продуктів. Цей підклас включає і виробництво м'ясного борошна та м'ясних субпродуктів, не придатних для харчування людей».

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо помилковості доводів податкового органу в акті перевірки про те, що м'ясо-кісткове борошно не підпадає під визначення груп 1-24 УКТ ЗЕД.

Також, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з судами попередніх інстанцій, які правомірно вважають висновок відповідача, викладений в акті перевірки, щодо завищення податкового кредиту в загальні декларації, внаслідок неправомірно віднесеного до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 7 581 834,00 гривні з товару (олії соняшникової), який не властивий виробництву ПрАТ «Оріль-Лідер» та який в подальшому був відправлений на експорт, тобто по товару, який не використовувався в господарській діяльності ПрАТ «Оріль-Лідер» для виробництва м'яса птиці.

Відповідно пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Судами встановлено, що позивачем до Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відомості про декілька видів економічної діяльності, яке здійснює підприємство, в тому числі і вид економічної діяльності «Неспеціалізована оптова торгівля», код за КВЕД 46.90, який передбачає «оптову торгівлю різним асортиментом товарів без будь-якої визначеної спеціалізації». Виробництво м'яса птиці є тільки одним із видів господарської діяльності, яку здійснює ПрАТ «Оріль-Лідер».

Сума податку на додану вартість, сплаченого при придбанні товару (олії соняшникової), підтверджена дослідженими судами податковими накладними, які оформлені без порушення вимог чинного законодавства, а тому є підставою для включення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Щодо встановлених порушень ПрАТ «Оріль-Лідер» своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб, то колегія суддів касаційної інстанції погоджується з судами попередніх інстанцій, які правомірно зазначили наступне.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно абз. «г» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов'язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що під час перевірки ПрАТ «Оріль-Лідер» були надані всі документи первинного бухгалтерського обліку, копії яких були залучені до матеріалів справи, а саме: касові чеки, накази по підприємству, службові записки працівників, необхідні згідно з вимогами ст. 164 ПК України для компенсації працівникам, понесених ними виробничих витрат.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що позовні вимоги знайшли своє обґрунтоване підтвердження в ході судового розгляду справи, а докази, що містяться в матеріалах справи, виключають порушення ПрАТ «Оріль-Лідер», зазначені відповідачем в акті перевірки, що унеможливлює нарахування сум грошових зобов'язань, в тому числі і штрафних (фінансових) санкцій оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які б могли б призвести до скасування оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 167, 220-231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2014 року у справі № 804/8112/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підпис (підпис) І.О. Бухтіярова
Судді: підпис (підпис) М.І. Костенко
Помічник судді підпис (підпис) І.В. Приходько