Справа № 183/2289/15
Суддя: Майна Г. Є.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/2289/15
Провадження № 2-а/183/108/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

з секретарем - Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника ВДАІ з обслуговування м. Новомосковськ та Новомосковського району ГУМВС України в Дніпропетровській області підполковника міліції Голубничого Миколи Володимировича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - інспектор ОДР ВДАІ з обслуговування м. Новомосковськ та Новомосковського району ГУМВС України в Дніпропетровській області капітан міліції Тилик Віктор Васильович про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії начальника ВДАІ з обслуговування м. Новомосковськ та Новомосковського району ГУМВС України в Дніпропетровській області Голубничого Миколи Володимировича щодо винесення постанови серії ПС 2 № 012454 від 21 березня 2015 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. - протиправними та скасувати постанову серії ПС 2 № 012454 від 21 березня 2015 року, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що в постанові зазначено, що 19 березня 2015 року ОСОБА_1 на вул. Північна, 1 в м. Новомосковську самовільно без погодження ДАІ та власником доріг розташував рекламний щит кустарного виробництва. Оспорюючи складену постанову, позивач зазначає, що вона винесена з порушенням чинного законодавства, оскільки Законом України № 1193-VII від 09 квітня 2014 року "Про внесення змін до законодавчих актів щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру" скасовано необхідність погодження розміщення рекламоносіїв у межах смуги відведення автомобільних доріг з Державтоінспекцією, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду адміністративної справи у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав.

В ході судового розгляду судом залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, інспектора ОДР ВДАІ з обслуговування м. Новомосковськ та Новомосковського району ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана міліції Тилика Віктора Васильовича, який в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, мотивуючи свою позицію тим що, відповідно до ч. 2 ст. 140 КУпАП позивачем порушено порядок погодження з Міністерством внутрішніх справ України встановлення рекламоносіїв.

Суд, вислухавши пояснення позивача та третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 19 березня 2015 року інспектором ОДР ВДАІ з обслуговування м. Новомосковськ та Новомосковського району ГУМВС України в Дніпропетровській області капітаном міліції Тиликом В. В. відносно позивача складений протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 406019, відповідно до якого ОСОБА_1 19 березня 2015 року о 13 год. 40 хв. на вул. Північна, 1 м. Новомосковськ самовільно без погодження ДАІ та власником доріг розташував рекламний щит кустарного виробництва, чим порушив п. 1.5, 32.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 140 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу начальником ВДАІ з обслуговування м. Новомосковськ та Новомосковського району ГУМВС України в Дніпропетровській області Голубничим М. В. 21 березня 2015 року винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 012454, відповідно до якої позивач скоїв при вищевказаних обставинах правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 140 КУпАП, в зв'язку з чим він притягнутий до відповідальності і на нього накладений штраф в сумі 340 грн.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Позивач при винесенні оскаржуваної постанови 21 березня 2015 року присутнім не був, її копію отримав 07 квітня 2015 року, до суду з позовом про її скарження звернувся 15 квітня 2015 року, а тому суд вважає строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 21 березня 2015 року не пропущеним.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавстві у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 253 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з цим, відповідачем будь-яких доказів щодо правомірності винесеної зазначеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують його винність у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні, доказів на спростування пояснень позивача, викладених у позовній заяві, про те, що в його діях відсутній склад правопорушення, - заперечень проти позову, відповідач не надав.

Судом витребувалися у відповідача матеріали, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, але будь-яких доказів щодо правомірності винесеної постанови від 21 березня 2015 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за Порушення визначеного законодавством порядку погодження з Міністерством внутрішніх справ України: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об'єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Згідно п. 32.1 а Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, з органами Державтоінспекції узгоджуються: розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій, місць торгівлі та надання послуг.

Відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 521 ЗУ "Про дорожній рух" до повноважень Міністерства внутрішніх справ України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать: погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору, порядок проведення спортивних та інших масових заходів, які можуть створити перешкоди дорожньому руху.

Як роз'яснено в п. 5 постанови пленум Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Таким чином, суд приймає до уваги і той факт, що на момент винесення відповідачем постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, законом не передбачена необхідність погодження розміщення рекламоносіїв у межах смуги відведення автомобільних доріг, червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах, з Державтоінспекцією. А крім того, з оскаржуваної постанови взагалі не вбачається, що рекламний щит розміщувався позивачем в смузі відведення автомобільної дороги або червоної лінії міської вулиці і дороги та її штучних спорудах.

Згідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, необхідно визнати дії начальника ВДАІ з обслуговування м. Новомосковськ та Новомосковського району ГУМВС України в Дніпропетровській області підполковника міліції Голубничого Миколи Володимировича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП (постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №012454 від 21 березня 2015 року) - протиправними, а постанова у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 № 012454 від 21 березня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії начальника ВДАІ з обслуговування м. Новомосковськ та Новомосковського району ГУМВС України в Дніпропетровській області підполковника міліції Голубничого Миколи Володимировича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП (постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 012454 від 21 березня 2015 року) - протиправними.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС 2 № 012454 від 21 березня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя Г.Є. Майна