Справа № 804/3635/15
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2015 р. Справа № 804/3635/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання Потіп О.М., за участю представників: позивача - Маляр Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»
до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Дніпропетровської області
про визнання незаконними дій та скасування постанови,-
Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання незаконними дій головного державного виконавця в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 46514837 на підставі постанови про стягнення виконавчого збору № 44475208 від 09.09.2014 року; скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 46514837.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини, викладені у позовній заяві.
У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на надані письмові заперечення, у яких зазначено, що головний державний виконавець в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 46514837 на підставі постанови про стягнення виконавчого збору № 44475208 від 09.09.2014 року діяв правомірно в спосіб та у межах повноважень, визначених діючим законодавством. Постанова про відкриття виконавчого провадження є такою, що винесена з урахуванням всіх обставин. З огляду на викладене, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 2 вказаного Закону, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».
Частина 1 ст. 17 зазначеного Закону встановлює, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
При вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження державний виконавець керується ст.18, 19 Закону, які передбачають вимоги до виконавчого документу та підстави для відкриття виконавчого провадження.
22.08.2014 року старшим державним виконавцем Надтокою Ю.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої 22.08.2014 року за вих. № 369/11 направлені сторонам виконавчого провадження. Вказаною постановою боржнику було надано 7-денний строк до 29.08.2014 року для самостійного виконання та попереджено боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору в розмірі 10% від фактичної стягнутої.
Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 28 вищевказаного Закону, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувану за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю.
Згідно ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.
29.08.2014 року головним державним виконавцем Черновою Л.В. у зв'язку з відсутністю в матеріалах виконавчого провадження поштового підтвердження про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, особисто було здано в канцелярію боржника ПАТ Комерційного банку «Приватбанк» копію постанови про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить штамп на супровідному листі до постанови про відкриття виконавчого провадження.
01.09.2014 року була винесена постанова про відкладення провадження виконавчих дій до 08.09.2014 року для надання можливості боржнику виконати вимоги виконавчого документа самостійно до встановленого строку. Копія зазначеної постанови була направлена ПАТ Комерційного банку «Приватбанк» простою кореспонденцією.
Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 44475208 до канцелярії ПАТ Комерційного банку «Приватбанк» були надані інші постанови про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується тим же штампом канцелярії від 29.08.2014 року на супровідних листах до постанов.
Боржник в строк для самостійного виконання до 08.09.2014 року вимоги виконавчого листа не виконав, заяви про відкладення провадження виконавчих дій до відділу не надавав.
Згідно ч.1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням вимог ст. ст. 28, 41 вищевказаного Закону, 09.09.2014 року державний виконавець виніс постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 44475208 та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП № 44475208.
У зв'язку з наявністю відкритих виконавчих проваджень щодо позивача, виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження №В11-09, копії постанов направлені боржнику простою кореспонденцією 10.09.2014 року.
Суд звертає увагу на те, що в постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 44475208 від 22.08.2014 року зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, унесеними до Єдиного реєстру виконавчих проваджень за адресою в мережі Інтернет, у зв'язку з чим зазначається ідентифікатор для доступу.
Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження йому стало відомо лише25.09.2014 року коли державною виконавчою службою були виставлені платіжні вимоги, оскільки судом встановлено, що позивачу було відомо про наявність вказаного виконавчого провадження вже 29.08.2014 року коли було отримано відповідну постанову відділенням позивача, що знаходиться за адресою: вул. Мечникова, 18, м. Дніпропетровськ, а представник позивача за довіреністю Маляр Я.А. 04.09.2014 року ознайомився особисто з матеріалами виконавчого провадження.
23.09.2014 року відповідачем були складені платіжні вимоги щодо списання суми боргу за виконавчим документом, суми виконавчого збору, а також суми витрат на проведення виконавчих дій, які були отримані Управлінням НБУ у Дніпропетровській області 26.09.2014 року.
29.09.2014 року відповідачем була отримана заява ПАТ КБ «Приватбанк» про закінчення виконавчого провадження, оскільки позивач добровільно перерахував грошові кошти на рахунок стягувача, на підтвердження чого було надано меморіальний ордер від 29.09.2014 року про перерахування коштів на рахунок стягувача.
30.09.2014 року за вх. № 9181/04-14 надійшло клопотання від ПАТ КБ «Приватбанк», в якому позивач просив виконавчі дії з примусового виконання рішення не проводити, так як рішення ним виконано самостійно, у зв'язку з чим, відповідачем було направлено лист до Управління НБУ в Дніпропетровській області для повернення платіжних вимог про стягнення боргу, виконавчого збору та витрат без виконання.
Після перевірки матеріалів виконавчого провадження було надано відповідь ПАТ КБ «Приватбанк» про відмову у задоволенні клопотання щодо визнання сплати боргу за виконавчим документом в строк для самостійного виконання, яка була отримана ПАТ КБ «Приватбанк» 13.10.2014 року.
19.11.2014 року боржником було виплачено стягувачу грошову суму в розмірі 888046 грн. 77 коп.
У зв'язку з виконанням вимог виконавчого документа виконавче провадження було завершено 14.02.2015 року, про що була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 44475208. При цьому, в даній постанові було зазначено, що постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій виділяються в окреме провадження для подальшого виконання. Копія постанови була направлена боржнику 17.02.2015 року за вих. № 2492/11.
Згідно ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір стягується з боржника у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. У разі завершення виконавчого провадження з підстав ст. 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення з боржника виконавчого збору , про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання в такому випадку не надається.
16.02.2015 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№ 46514837 щодо примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП№ 44475208, яку ПАТ КБ «Приватбанк» отримав 18.02.2015 року.
Таким чином, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору на підставі якої було винесено оскаржуване рішення не оскаржене та не скасовано, а також, відповідачем були вчинені дії щодо примусового виконання рішення, суд вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 46514837 на підставі постанови про стягнення виконавчого збору № 44475208 від 09.09.2014 року є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З встановлених у справі обставин вбачається, що відповідач діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України, а тому суд дійшов до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 160 -163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 09.04.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 07.04.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді М.В. Дєєв М.В.Дєєв Т.С.Журавель