Справа № 500/1039/15-а
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/1039/15-а
Провадження № 2-а/500/61/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Щербина О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

23.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області та просить визнати протиправними та скасувати рішення № 6 від 21 січня 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» за ст. 13 п. «в», з моменту звернення до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області, тобто з 27 листопада 2014 року, мотивуючи тим, що 27 листопада 2014 року ним було подано заяву про призначення пільгової пенсії відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до управління Пенсійного Фонду України в м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі Одеської області, рішенням управління Пенсійного Фонду України в м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі Одеської області за № 6 від 21 січня 2015 року йому було відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з тим, що рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_1 «...відмовлено у підтвердженні періоду роботи трактористом-машиністом з 01.08.1973 по 16.05.1975, з 06.06.1977 по 15.08.1983, з 09.09.1983 по 14.10.1983, з 08.10.1984 по 22.09.1993 відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки відсутні відомості про зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду та відмовити у підтвердженні періоду з 15.10.1983 по 26.08.1984, з 27.08.1984 по 07.10.1984, оскільки посада бригадира та помічника бригадира п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не передбачено...» Згідно трудової книжки та архівної довідки КП «Трудовий архів Ізмаїльської міської ради» № 2810/01-28 від 20.11.2014 року в періоди з 01.08.1973 року по 16.05.1975 рік, з 06.06.1977 року по 15.08.1983 рік, з 09.09.1983 року по 14.10.1983 рік, з 08.10.1984 року по 22.09.1993 рік він працював трактористом-машиністом в Сільськогосподарському виробничому кооперативі «Кислицький». 05 червня 2006 року Сільськогосподарський виробничий кооператив «Кислицький» ліквідовано у зв'язку з визнанням його банкрутом. За таких обставин і виходячи з вимог чинного законодавства України ОСОБА_1, маючи більше 25 років загального трудового стажу, з яких не менше 20 років на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах підприємствах сільського господарства, має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав у повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні мотивуючи тим, що позивачем не було надано документального підтвердження відомостей про зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду, також відповідно до п. "в" ст.13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" посада, на якій працював позивач повинна значитися як «тракторист-машиніст», а в записах трудової книжки посада зазначається бригадир тракторної бригади, помічник бригадира і робота на цих посадах не дає права на пільгову пенсію.

Вислухавши пояснення позивача його представника та представника відповідача, допитавши свідків, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 і 27.11.2014 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.13 п. "в" Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Комісії при Головному управлінні ПФУ в Одеській області (протокол №12 від 26.12.2014р.) про результати розгляду заяви, відмовлено ОСОБА_1 у підтверджені періоду роботи трактористом-машиністом:

з 01.08.1973 по 16.05.1975 року,

з 06.06.1977 по 15.08.1983 року,

з 09.09.1983 по 14.10.1983 року,

з 08.10.1984 по 22.09.1993 року, оскільки відсутні відомості про зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду, та відмовлено у підтвердженні періоду роботи.

з 15.10.1983 по 26.08.1984 року,

з 27.08.1984 по 07.10.1984 року, оскільки посада бригадира та помічника бригадира п. «в» ст. 1З Закону України «Про пенсійне забезпечення» не передбачена.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області було прийняте рішення № 6 від 21 січня 2015 року про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 «Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Даний Порядок було видано на виконання саме статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення" (1788- ХХІІ) від 5 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993року № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993року за № 110, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення, про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення, відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Згідно даних трудової книжки позивача його загальний страховий стаж складає 31 рік 7 місяців 11 днів, з яких до пільгового стажу входять періоди:

-період навчання у сільському професійно-технічному училищі № 2 п. Суворово з 01 вересня 1972 року по 12 червня 1973 року та який складає: 9 місяців та 12 днів;

-період на посаді тракториста з 27 липня 1973 року по 16 травня 1975 року та складає: 1 рік 9 місяців 16 днів;

-період проходження військової служби з 16 травня 1975 року по 28 травня 1977 року та складає: 2 роки і 12 днів;

-період роботи трактористом-бульдозеристом з 10.06.1977 року по 19.08.1983 року - 6 років 2 місяці та 10 днів,

-період роботи трактористом, бригадиром тракторної бригади, помічником бригадира тракторної бригади з 09.09.1983 року по 22.03.1993 року - 10 років 0 місяців та 7 днів;

Всього 20 років та 3 місяці стажу роботи на посаді тракториста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Відповідно до пункту «д» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» встановлено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно копії атестата № 2587 позивач навчався у сільському професійно-технічному училищі № 2 п. Суворово з 01 вересня 1972 року по 12 червня 1973 року та отримав у професійно-технічному навчальному закладі спеціальність машиніста бульдозерів, грейдерів, скреперів.

Тому період навчання у професійно-технічному навчальному закладі підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи.

Відповідна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29.05.2014 року у справі № К/800/27804/13, № рішення 39034718, (головуючий - Черпак Ю.К.).

Згідно із статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба і перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки і органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Статтею 2 Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу» передбачено, що час проходження військової служби зараховується громадянам до загального стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу роботи на державній службі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Враховуючи, що як до призову на строкову військову службу так і після проходження служби позивач працював трактористом в совгоспі ім. Кірова, а час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», необхідно зарахувати позивачу строкову військову службу за період з 16 травня 1975 року по 28 травня 1977 року до стажу роботи трактористом.

Відповідна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.01.2014 року у справі № К/800/38141/13, № рішення 36871338, (головуючий - Донец О.Є.).

Відповідно до абзацу 1 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Згідно архівної довідки КП «Трудовий архів Ізмаїльської районної ради» від 20.11.2014 року № 2810/01-28 позивач працював саме трактористом в совгоспі ім. Кірова з 16.09.1983 року по 22.09.1993 року, а не бригадиром тракторної бригади та помічником бригадира тракторної бригади, крім цього допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що позивач з 1973 року по 1993 рік працював трактористом в совгоспі ім. Кірова був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, норми роботи виконував, іноді працював без вихідних днів та мав ненормований робочій день.

Суд вважає, що період роботи позивача трактористом в СФГ «Чебан Г.М.» з 01 жовтня 1993 року по 01 січня 1996 року, не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, в зв'язку з тим, що позивач не надав доказів безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції у цей період.

Враховуючи, що стаж роботи позивач на посаді тракториста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції складає 20 років та 3 місяці, відповідач протиправно відмовив позивачу у призначені пенсії на пільгових умовах.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення № 6 від 21 січня 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» за ст. 13 п. «в», з моменту звернення до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області, тобто з 27 листопада 2014 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.9-11, 69 -71, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення № 6 від 21 січня 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» за ст. 13 п. «в», з моменту звернення до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області, тобто з 27 листопада 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.Я.Присакар