Справа № 6358/12/2070
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

6358/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 травня 2015 р. № 2а-6358/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого –судді Сагайдак В.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства Дослідне господарство "Червоний жовтень " Інституту Рослинництва ім. В.Я. Юр’єва Української академії аграрних наук про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування заявленого позову вказав, що відповідачем було порушено вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2012 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2012 року, у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.03.2015 року було скасовано рішення судів попередніх інстанцій та справу направлено до Харківського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

У судове засідання, призначене на 22.05.2015 року представники сторін не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. При цьому представник позивача та представник відповідача через канцелярію суду надали клопотання про розгляд справи без їх участі, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач, середньооблікова чисельність штатних працівників якого складає на 2011 рік 109 осіб, мав створити на підприємстві 4 робочих місця для працевлаштування інвалідів. При цьому, 3 робочих місця було фактично зайнято інвалідами.

Відповідні звіти за формою 3-ПН з зазначенням посади для працевлаштування інвалідів на 1 робоче місце та її характеристик відповідачем подавались в районний центр зайнятості за наступні місяці: березень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2011 року ( а.с. 118-135).

Проте, як встановлено судом, на протязі спірного періоду – 2011 року звіти 3-ПН не було надано за січень, лютий, квітень, травень, червень, липень, вересень 2011 року, що вбачається з наданої Балаклійським районним центром зайнятості інформації (а.с. 144).

З приводу спірних правовідносин судом зазначається наступне.

Статтею 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” для підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік – у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць.

Отже, чинним законодавством України передбачено гарантії соціального захисту інвалідів шляхом встановлення особливих вимог щодо організації робочого місця інваліда та покладення на підприємства обов’язку забезпечувати для інвалідів належні та безпечні умови праці з урахуванням медичних показань, але без встановлення для підприємств жодних обмежень щодо обов’язку працевлаштування інвалідів.

В ст. 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов’язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, згідно з пунктом 10 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 № 314 (далі – Положення), працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров'я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК. Разом з тим, згідно з пунктом 5 Положення підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів. А пунктом 14 Положення визначено, що підприємства, зокрема, у межах доведеного нормативу створюють за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів; інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

Відповідно до вимог пункту 3 Положення робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда.

Згідно зі ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” обов'язок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою ст. 19 цього Закону.

З аналізу положень Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, вбачається, що на підприємстві лежить лише обов’язок щодо подачі до державної служби зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів.

Наказом Державного комітету статистики № 420 від 19.12.2005 року та наказом Міністерства соціальної політики України №316 від 31.05.2013 року затверджена форма статистичної звітності №3-ПН „Звіт про наявність вакансій ”, яка подається підприємствами, установами та організаціями щомісячно на адресу державної служби зайнятості.

З огляду на вищезазначене, відповідачем не було в повному обсязі виконано обов’язок, який покладено на нього ст. 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” в частині ненадання відповідної звітності за 7 місяців 2011 року, а саме: за січень, лютий, квітень, травень, червень, липень, вересень.

Тому за вказані проміжки часу суд вважає доведеними позовні вимоги Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства Дослідне господарство "Червоний жовтень " Інституту Рослинництва ім. В.Я. Юр’єва Української академії аграрних наук.

Одночасно суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на Наказ Міністерства праці та соціальної політики України «Про затвердження форм звітності та інструкції щодо їх заповнення» № 420 від 19.12.2005 року», як наслідок подання звітності за формою 3-ПН тільки в разі наявності вакантних місць, оскільки ним не унормовано положення щодо звільнення підприємств від обов’язку подання необхідної звітності в разі повної зайнятості інвалідами робочих місць.

Натомість ст. 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, який має вищу юридичну силу, визначено обов’язок звітування про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому КМУ.

При цьому в іншій частині позовних вимог, а саме стягнення санкцій та пені за березень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2011 року, коли відповідач звітував про вакантні місця, позов не підлягає задоволенню, так як обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов'язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" за умови подання роботодавцем звітності за формою 3-ПН.

З огляду на наведене, щодо визначення розміру адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів та пені за порушення термінів їх сплати, суд зазначає наступне.

Зі звіту 10-ПІ«Про зайнятість та працевлаштування інвалідів» за 2011 р. вбачається, що: - середньооблікова чисельність штатних працівників на підприємстві складає 109 осіб, з яких кількість працюючих інвалідів – 3 особи, кількість робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів – 4 особи,

- кількість незайнятих робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, складає - 4-3=1 ,

- фонд оплати праці штатних працівників – 1952000 грн.,

- перераховано коштів адміністративних санкцій за незайняті робочі місця для інвалідів – 0 грн.,

Щодо суми пені, то така розраховується за прострочку сплати санкцій 31 день за період з 18.04.2012 року по 18.05.2012 року включно з підстав того, що останнім днем сплати санкцій було 17.04.2012 року, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки НБУ на час виникнення спірних правовідносин, а саме: ставка НБУ складала 7,5%, враховуючи кількість днів у поточному році одноденний розмір пені складає 7,5х120/100/366=0,02%.

Слід відмітити обставину перебування відповідача у процедурі банкротства як можливості застосування адміністративно-господарських санкцій та пені за незайняті робочі місця для інвалідів під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, з огляду на що суд зазначає наступне.

Згідно наявної в матеріалах справи ухвали Господарського суду Харківської області від 07.03.2007р. по справі № Б-39/31-07, вх. № Б-3193/2-39 відносно підприємства відповідача порушено справу про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст.ст.1,12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, мораторій на задоволення вимог кредиторів – це зупинення виконання боржником грошових зобов’язань і зобов’язань зі сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а також припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов’язань та зобов’язань зі сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), застосованих до прийняття рішення та владання мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань. При цьому, з порушенням провадження у справі про банкрутство не пов’язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати грошові зобов’язання. Тобто, з наведеного вбачається, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів. З приводу зобов’язань поточних кредиторів, за ними нараховуються неустойка ( штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов’язань та зобов’язань зі сплати податків і зборів (обов’язкових платежів). В даному випадку строк виконання зобов’язань з подачі звітів форми 3-ПН та здійснення заходів щодо створення робочих місць настав у відповідача в 2011 році, тобто після порушення провадження у справі про банкрутство 07.03.2007 року, дія мораторію на виконання цих зобов’язань, не розповсюджується.

Отже, оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов’язань та зобов’язань зі сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), які виникли після його введення, то відповідно і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Ч.1 ст. 11, ст.86 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному їх дослідженні, оцінки належності, допустимості, достовірності як окремо, так за взаємним зв’язком у сукупності.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 94, 159, 160– 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства Дослідне господарство "Червоний жовтень " Інституту Рослинництва ім. В.Я. Юр’єва Української академії аграрних наук про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сагайдак В.В.