Справа № 812/138/15
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/138/15

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Лиманюка М.А.

та

представників сторін:

від позивача - не прибув

від відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку справу за адміністративним позовом Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1687,50 грн.,

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1687,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_2 перебуває на обліку в Сватівській об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області з 30.08.2011 на загальній системі оподаткування зі сплатою податку на доходи фізичних осіб. Сума податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування набула статусу податкового боргу і становить 1687,50 грн. 24 листопада 2014 року відповідачу вручено податкову вимогу від 24.11.2014 № 354-17.

Посилаючись на статтю 95 Податкового кодексу України просить стягнути з відповідача зазначений податковий борг.

В судове засідання представник позивач не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника ОДПІ (а.с. 28).

Відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 26).

З урахуванням положень частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності належним чином повідомленого відповідача.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідач - ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований фізичною особою - підприємцем 29.08.2011 за № 0002782 (а.с. 7-11).

Перебуває на обліку як платник податків та зборів в Сватівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області з 30.08.2011, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 30.08.2011 № 135 (а.с. 6).

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з пунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 цієї статті встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

У відповідності із пунктом 49.18.5 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців календарному року - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Платник податків відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування визначено статтею 177 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України передбачено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.4 цієї статті.

Згідно пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.5 статті 177 Податкового кодексу України встановлено, що фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Згідно підпункту 177.5.1 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України, авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада).

У разі зменшення суми отриманого доходу за попередній календарний квартал поточного року більше ніж на 20 відсотків у порівнянні з розрахунковою очікуваною сумою доходу на такий квартал платник податку має право зменшити суму авансового платежу, що підлягає сплаті у наступний строк, встановлений цим підпунктом, пропорційно зменшенню суми зазначеного доходу. Для такого зменшення суми авансового платежу фізичною особою - підприємцем до настання строку сплати такого авансового платежу до контролюючого органу подається заява у довільній формі, що містить розрахунок зменшення суми авансового платежу та коротке пояснення обставин, що призвели до зменшення суми отриманого доходу.

На виконання вимог пункту 54.1 статті 54, пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав до податкового органу:

- податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік від 10.02.2014 № , в якій визначив суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 749,99 грн. (а.с. 13-14). Відповідно до розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності за звітний 2013 рік (додаток 5 до декларації від 10.02.2014 № ), розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягає сплаті до бюджету у наступному за звітним році, становить по 375,00 грн. (а.с. 15), що підтверджується карткою особового рахунку відповідача (а.с. 19);

- податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік від 30.01.2015 № , в якій визначив суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 750,00 грн. (а.с. 16-17). Відповідно до розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності за звітний 2014 рік (додаток 5 до декларації від 30.01.2015 № ), розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягає сплаті до бюджету у наступному за звітним році, становить по 562,50 грн. (а.с. 18), що підтверджується карткою особового рахунку відповідача (а.с. 19).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що самостійно узгоджені відповідачем суми авансового платежу з податку на доходи фізичних осіб на IV квартал 2014 року, визначена ним в податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік, податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на 2013 рік та авансового платежу з податку на доходи фізичних осіб на I квартал 2015 року, визначені ним у податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік, підлягали сплаті платником податків у строк, встановлений абзацом 1 пункту 57.1 статті 57, підпунктом 177.5.1 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України відповідно.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із не виконанням відповідачем визначеного Законом обов'язку, за останнім залишається непогашеною заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб, отриманих у 2013 році від провадження господарської діяльності, у сумі 750,00 грн. та авансових платежів з податку на доходи фізичних осіб за 2014 та 2015 рік в розмірі 375 грн. та 562,5 грн. відповідно.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Згідно статті 59 Податкового кодексу України У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Пунктами 59.4 та 59.5 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Пунктами 42.1 та 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

24 листопада 2014 року податковим органом відповідачу вручено податкову вимогу від 24 листопада 2014 року № 354-17, про що свідчить його особистий підпис на корінці податкової вимоги (а.с. 20).

Згідно з пунктами 95.1 - 95.3 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податку шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Враховуючи вищевикладене, податкова заборгованість відповідача податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1687,50 грн. підтверджена матеріалами справи та на час розгляду справи не погашена.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 12 травня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 7, 9, 17, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1687,50 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до Державного бюджету України податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1687 (одна тисяча шістсот вісімдесят сім) гривень 50 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Постанова у повному обсязі складена та підписана 18 травня 2015 року.

Суддя С.М. Чиркін