Справа № 806/1113/15
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м.Житомир справа № 806/1113/15

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

за участі секретаря Смолінської І.П.,

за участі представника позивача, третьої особи та його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Чуднівського районного управління юстиції, третя особа: селянське (фермерське) господарство "На Валах" про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації речового права на оренду земельної ділянки,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Реєстраційної служби Чуднівського районного управління юстиції, третя особа: селянське (фермерське) господарство "На Валах" визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації речового права на оренду земельної ділянки. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 4,8390 га за кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться на території АДРЕСА_1. У 2015 році йому стало відомо що реєстраційною службою Чуднівського РУЮ було зареєстровано речове право оренди, належної йому земельної ділянки, за селянським (фермерським) господарством "На Валах" строком на 10 років. Позивач вважає, що у відповідача були відсутні підстави для вчинення вказаної реєстраційної дії, оскільки договір оренди землі, на підставі якого було вчинено цю реєстраційну дію не містить істотних умов договору.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

На адресу суду надійшла заява державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чуднівського РУЮ Заболотної Н.В. про визнання позову, справу просить слухати за її відсутності.

Третя особа та її представник у судовому засіданні позов не визнали та заперечували щодо його задоволення з підстав викладених у письмових поясненнях.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,8390 га за кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться на території АДРЕСА_1.

02.07.2012 року між ОСОБА_1 та селянським (фермерським) господарством "На Валах" було укладено договір оренди земельної ділянки.

Рішенням державного реєстратора реєстраційної служби Чуднівського районного управління юстиції від 24.03.2014 року №11861170, за заявою керівника СФГ "На Валах" ОСОБА_3, було проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з реєстраційним номером НОМЕР_2, що розташована : АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Про своє порушене право, позивач дізналася в 2015 році.

Щодо протиправності зазначеного рішення державного реєстратора та дій щодо реєстрації права оренди земельної ділянки представник позивача стверджує, що при реєстрації речового права оренди належної їй на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,8390 га за третьою особою, порушено її права та законні інтереси як власника спірної земельної ділянки, оскільки, у договорі оренди відсутні істотні умови, що визначені статтею 15 Закону України "Про оренду землі", а саме: кадастровий номер земельної ділянки та умови передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, а тому, на його думку, це є підставою для відмови в реєстрації речового права оренди земельної ділянки, однак відповідачем зазначені обставини не були взяті до уваги про прийнятті оскаржуваного рішення.

Суд не погоджується з такою позицією представника позивача зважаючи на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004, № 1952-IV (далі - Закон, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Суд не приймає до уваги заяву державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чуднівського РУЮ Заболотної Н.В., оскільки вона не є відповідачем у справі, доказів на підтвердження її повноважень щодо представлення інтересів відповідача суду надано не було, а питання щодо її залучення до участі у розгляді справи судом не вирішувалось та вирішувався її процесуальний статус. Наведені обставини свідчать, що за своїм суб'єктним складом та процесуальним статусом вказана особа не наділена повноваженнями діяти від імені відповідача та визнавати позов.

Разом з тим, слід відмітити, що у даному випадку визнання позову відповідачем, стосується прав та інтересів третьої особи, а саме селянського (фермерського) господарства "На Валах" та може призвести до їх порушення.

Частиною 1. ст. 4 Закону визначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

3) інші речові права відповідно до закону;

4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Приписами ч. 1 ст. 24 Закону встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Крім того, ч.4 цієї ж статті визначено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

З дослідженої у судовому засіданні засвідченої копії реєстраційної справи щодо реєстрації права оренди спірної земельної ділянки, яка була направлена відповідачем на вимогу суду вбачається, що у документах, поданих ОСОБА_3, керівником Селянського (фермерського) господарства "На Валах", для державної реєстрації права оренди земельної ділянки, не містилося інформації, яка може вважатися перешкодою для державної реєстрації права оренди.

Зміст повноважень державного реєстратора щодо перевірки заявлених прав і поданих документів на відповідність вимогам законодавства визначений абзацом першим пункту 1 частини другої статті 9 Закону № 1952-IV.

Наведеною нормою передбачено, що реєстратор перевіряє відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення; відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Таким чином перевірка договору оренди земельної ділянки на предмет законності, за умови відповідності останнього правилам оформлення офіційних документів, лежить поза межами повноважень державного реєстратора.

Така позиція суду ґрунтується на правовій позиції Вищого адміністративного суду України викладеній у постанові К/800/49615/14 від 05.03.2015 року (справа №820/11173/14).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що оспорюване рішення винесено правомірно, обґрунтовано та у спосіб, а також у межах повноважень наданих відповідачу чинним законодавством, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 20 травня 2015 р.