Справа № 813/197/14
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р. Справа № 876/404/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання - Коцур В.К.,

за участю:

представника позивача - Войтовича О.В.,

представника відповідача - Іванського В.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трускавецьінвест" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трускавецьінвест" до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Трускавецьінвест" звернулося з позовом до Дрогобицької ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29 серпня 2013 року № та №.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ТОВ"Трускавецьінвест" подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Під час судового розгляду справи Дрогобицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області подала до суду клопотання, в якому просить закрити провадження у справі у зв'язку з досягненням між сторонами примирення. До клопотання додано копію рішення про застосування податкового компромісу від 14.04.2015 року №2290/10/13-09-22-01.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про визнання постанови нечинною та закриття провадження у справі у зв'язку з примиренням сторін, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі виданого Дрогобицькою ОДПІ направлення від 11.07.2013 року № 9/22-1 та наказу Дрогобицької ОДПІ від 10.07.2013 року № 14, прийнятого на виконання постанови старшого слідчого з ОВС ГСУ фінансових розслідувань Міністерства доходів і зборів України майора податкової міліції Мазуркевича В.А. про призначення документальної позапланової виїзної перевірки від 01.06.2013 року, згідно із пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11, п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України проведено документальну позапланову виїзну перевірку діяльності ТОВ "Трускавецьінвест" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ "Один два три", ТОВ "БК "АРТ Груп", ТОВ "ВТ-Техбуд", ПП "Юридична фірма "Фортеця", ТОВ "БТК "Євробуд", ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс" за період з 01.01.2010 року по 31.03.2013 року.

30.07.2013 року за результатами перевірки податковим органом складено акт №25/22-1/30439207, встановлено порушення ТОВ "Трускавецьінвест" п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 та пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", п.138.2 ст.138 пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 536643 грн., у тому числі за три квартали 2010 року - в сумі 102201 грн. та за 2010 рік в сумі 102201 грн., за ІІ квартал 2011 року в сумі 104626 грн., за ІІ-ІІІ квартали 2011 року у сумі 227492 грн., за ІІ-ІV квартали 2011 року в сумі 347946 грн., за І квартал 2012 року в сумі 86496 грн. та відповідно за 2012 рік - в сумі 86496 грн.; пп.7.4.1, пп.7.4.4, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього в сумі 608031 грн., у тому числі: за липень 2010 року в сумі 21619 грн., за серпень 2010 року в сумі 37469 грн., за вересень 2010 року в сумі 22672 грн., за червень 2011 року в сумі 252817 грн., за липень 2011 року в сумі 38519 грн., за серпень 2011 року в сумі 33308 грн., за вересень 2011 року в сумі 52502 грн., за листопад 2011 року в сумі 32266 грн., за грудень 2011 року в сумі 42113 грн., за січень 2012 року в сумі 36819 грн., за березень 2012 року у сумі 37927 грн., та завищення від'ємного значення різниці поточного звітного періоду, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ в сумі 107662 грн. за травень 2011 року. Також у висновках акта перевірки від 30.07.2013 року зазначено про непідтвердження реальності здійснення операцій з контрагентами-постачальниками апелянта, а саме: з ПП "Юридична фірма "Фортеця", ТОВ "АТР Груп", ТОВ "Один два три", ТОВ "БТК "Євробуд", ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс".

На підставі зазначеного акту Дрогобицькою ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 29.08.2013 року: №, яким збільшено грошове зобов'язання по податку на додану вартість на 872861 грн., в т.ч. 715693 грн. - за основним платежем, 157168 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями); №, яким збільшено грошове зобов'язання по податку на прибуток на 605441 грн., в т.ч. 536643 грн. - за основним платежем, 68798 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

ТОВ "Трускавецьінвест" податкові повідомлення-рішення оскаржило в адміністративному порядку, однак рішенням Міністерства доходів і зборів України від 06.12.2013р. №17008/6/, податкові повідомлення-рішення від 29.08.2013 року залишено без змін, а скаргу платника - без задоволення.

Апелянтом на спростування тверджень податкового органу щодо порушень податкового законодавства було подано первинні документи, які було оформлено за наслідками фінансово-господарських відносин з його контрагентами-постачальниками за період січень 2010 року - березень 2013 року.

Зокрема, стосовно взаємовідносин з ТОВ "БК "АРТ Груп" за період квітень - червень 2011 року апелянт надав: копії договорів від 15.04.2011р. № 10 та від 18.04.2011р. № 13 (том 1, а.с. 235-240), відповідно до умов яких Підрядник (ТОВ "БК АРТ Груп") зобов'язується за завданням Замовника (ТОВ "Трускавецьінвест") на свій ризик виконати на об'єкті нерухомого майна "Замовника", що знаходиться на вул.Суховоля, 61 в м. Трускавець, загальнобудівельні роботи, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконані роботи. Матеріально-технічне забезпечення робіт за даним Договором покладається на Підрядника. Роботи виконуються Підрядником зі своїх матеріалів. Підрядник також забезпечує виконання робіт своїми засобами, технологічним, енергетичним, електротехнічним та іншим устаткуванням, інструментами, тощо. Виконання робіт Підрядником може проводитись із матеріалів Замовника.; акти приймання виконаних будівельних робіт за квітень, червень 2011 року типової форми № КБ-2 та довідки типової форми № КБ-3 про вартість цих робіт (том 1, а.с. 132-170); видаткові накладі за квітень 2011 року на поставку товарів (продукти харчування) на загальну суму 69178,94 грн., в т.ч. 13835,79 грн. ПДВ (том 1, а.с. 258-260); податкові накладні, виписані ТОВ "БК АРТ Груп" за квітень, червень 2011 року, на підставі яких апелянт включив до складу податкового кредиту за травень 2011 року ПДВ в сумі 126029,82 грн. (в т.ч. по податкових накладних за квітень 2011 року - в сумі 126029,82 грн.) та за червень 2011 року - ПДВ в сумі 155000,00 грн. (т. 1, а.с. 241-257).

Собівартість придбаних товарно-матеріальних цінностей (продуктів харчування, МШП) на загальну суму 57649,12 грн. включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємства у ІІ кварталі 2011 року.

Щодо взаємовідносин з ТОВ "БТК "Євробуд" за період вересень-жовтень 2011 року апелянт надав: копії договорів поставки від 08.09.2011 року № 45 та від 02.09.2011 року №45 (том 1, а.с. 171-175), відповідно до умов яких Постачальник (ТОВ "БТК "Євробуд") зобов'язується поставити Покупцю (ТОВ "Трускавецьінвест"), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар; якість товару підтверджується відповідним сертифікатом якості виробника товару; поставка товару здійснюється транспортом, силами та за рахунок Постачальника; оплата товару покупцем здійснюється по факту поставки товару Постачальником, що підтверджується товарно-транспортною накладною; специфікації до договорів поставок (том 1, а.с. 176- 180, 182) та видаткові накладні на поставку товарів (продуктів харчування, товарів побутового призначення, піноблоків) за вересень, жовтень 2011 року на загальну суму 497193,55 грн., в т.ч. 82865,58 грн. ПДВ (том І, а.с. 210-234); податкові накладні за вересень 2011 року (том І, а.с. 135-209), на підставі яких апелянт відніс до складу податкового кредиту за вересень 2011 року ПДВ в сумі 52502,38 грн.; договір про відступлення права вимоги № 20/11 від 21.11.2011 року, згідно з яким ТОВ "Інтеграл Ай ті" (Новий кредитор) набуває право вимоги до ТОВ "Трускавецьінвест" за договором поставки № 45 від 08.09.2011р. (том 1, а.с. 183-184).

Вартість придбаних у ТОВ "БТК "Євробуд" товарно-матеріальних цінностей (без ПДВ) на суму 414327,97 грн. апелянтом включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємства у ІІІ кварталі 2011 року в сумі 175065,66 грн., у IV кварталі 2011 року в сумі 151816,09 грн., у І кварталі 2012 року в сумі 38158,35 грн. Щодо податкового кредиту за жовтень 2011 року на загальну суму 30363,22 грн., то податкових накладних за цей період апелянт не надав. Як зазначено в акті перевірки від 30.07.2013р. за наслідками проведеної ДПІ в м.Трускавці планової виїзної перевірки зазначену суму знято з податкового кредиту з тих мотивів, що платник не надав податкових накладних від ТОВ "БК "Євробуд" на підтвердження правомірності його формування в сумі 30363,22 грн.

Відносно фінансово-господарських взаєморозрахунків з ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс" за період листопад 2011 року - лютий 2012 року апелянт надав: договір поставки товарно-матеріальних цінностей № 0111-2 від 01.11.2011р. (том 2, а.с. 156-160), відповідно до якого Постачальник (ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс"" зобов'язується поставити Покупцю (ТОВ "Трускавецьінвест"), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити ТМЦ згідно специфікації; видаткові накладі на поставку товарів (продукти харчування, товари побутового призначення) на загальну суму 894748,13 грн. та видані ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс" податкові накладі, на підставі яких апелянт включив до складу податкового кредиту за листопад 2011 року ПДВ на суму 32266,32 грн., за грудень 2011 року ПДВ на суму 42112,82 грн., за січень 2012 року ПДВ на суму 36818,83 грн., за лютий 2012 року ПДВ на суму 37926,73 грн. (том 2, а.с. 165-256, том 3, а.с. 1-134); договір відступлення права вимоги № 01/03-01 від 01.03.2012 року, згідно з яким ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс" відступає ТОВ "Нові технології ТПВ" право вимоги за договором поставки № 0111-2 від 01.11.2011р. на загальну суму 318150,31 грн.

Собівартість придбаних товарів (продуктів харчування та МШП) на загальну суму 745623,44 грн. апелянтом включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІV квартал 2011 року на суму 371895,73 грн., за І кварталі 2012 року - в сумі 373727,71 грн.

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Один Два Три" за період липень-вересень 2010 року апелянт надав: видаткові накладні, згідно з якими здійснювалась поставка товарів (продукти харчування, товари побутового призначення) протягом липня-серпня 2010 року на загальну суму 490562,51 грн.; як пояснив представник апелянта, з названим контрагентом ТОВ "Трускавецьінвест" окремого письмового договору не укладало, їхні договірні зобов'язання оформлено накладною, яка, як зазначив представник апелянта, є спрощеною формою договору (том 2, а.с. 90-151); податкові накладні за липень-вересень 2010 року, на підставі яких апелянт відніс до складу податкового кредиту за липень 2010 року ПДВ в сумі 21619,10 грн., за серпень 2010 року ПДВ в сумі 37468,99 грн., за вересень 2010 року ПДВ в сумі 22672,29 грн. (том 2, а.с. 1-86, 152-155); договір відступлення права вимоги (цесії) № 4 від 17.11.2010 року, згідно якого ТОВ "Один два три" відступає, а ТОВ "Галицькі інвестиції" набуває право вимоги і стає кредитором за здійсненою поставкою товарів між ТОВ "Один два три" і ТОВ "Трускавецьінвест" (том 2, а.с. 87-84).

Вартість придбаного в ТОВ "Один Два Три" товару (без ПДВ) на загальну суму 408802,09 грн. апелянт відніс до валових витрат підприємства за три квартали 2010 року.

Стосовно фінансово-господарських взаєморозрахунків з ТОВ "Юридична фірма "Фортеця" за період квітень-серпень 2011 року апелянт надав: видаткові накладі, відповідно до яких ТОВ "Юридична фірма "Фортеця" постачала апелянту товари (продукти харчування, дрібні речі побутового призначення) протягом квітня-серпня 2011 року на загальну суму 151276,25 грн. (том 4, а.с. 1-55); в даному випадку окремого письмового договору на поставку товарів з названим контрагентом не було укладено, і як пояснив апелянт накладна в цьому випадку є спрощеною формою договору; податкові накладні від ТОВ "Юридична фірма "Фортеця", на підставі яких апелянт включив до складу податкового кредиту за квітень, травень, червень, серпень 2011 року податок на додану вартість на загальну суму 756381,16 грн., в т.ч. за квітень 2011 року в сумі 27019,47 грн., за травень 2011 року в сумі 26625,52 грн.), за червень 2011 року в сумі 25804,15 грн., за липень 2011 року в сумі 38518,81 грн., за серпень 2011 року в сумі 33308,28 грн. (том 3, а.с. 135-237).

Собівартість придбаних у ТОВ "Юридична фірма "Фортеця" товарів на загальну суму 756381,16 грн. апелянтом включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємства у ІІ кварталі 2011 року - в сумі 397245,57 грн., у ІІІ кварталі 2011 року - в сумі 359135,46 грн.

Відносно фінансово-господарських взаємовідносин апелянта з ТОВ "ВТ-Техбуд" за грудень 2010 року, за наслідками яких апелянт відніс до складу податкового кредиту за січень 2011 року 241038,80 грн. ПДВ, що були підставою для формування таких показників, слід вказати , що жодних податкових накладних апелянт не надав.

Також, апелянтом долучено до матеріалів справи копії платіжних доручень на підтвердження факту оплати своїм контрагентам вартості придбаного у них товару. Апелянт зазначив, що отримані від своїх постачальників товари було використано у господарській діяльності ТОВ "Трускавецьінвест".

До набрання чинності Податковим кодексом України правове регулювання відносин щодо справляння окремих видів податків, зокрема податку на додану вартість та податку на прибуток, регулювались нормами спеціальних законів: Законом України "Про податок на додану вартість" від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР (далі - Закон №168/97-ВР) та Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств" (далі - Закон України №334/94-ВР).

Відповідно до вимог підпункту 3.1.1. пункту 3.1. статті 3 Закону №168/97-ВР об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України.

Згідно з пп.7.2.3. п. 7.2 ст. 7 Закону № 168/97-ВР, податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

У відповідності до пп.7.2.6. п. 7.2 ст. 7 Закону № 168/97-ВР, податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями. Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України, витрати які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", бухгалтерський облік полягає у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

З врахуванням зазначеного слід вказати, що саме лише декларування господарських операцій, щодо поставки товару контрагентами апелянта ТОВ "Один два три", ТОВ "БК "АРТ Груп", ТОВ "Юридична фірма "Фортеця", ТОВ "БТК "Євробуд", ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс" без їх фактичного здійснення не може бути підставою для зменшення податкових зобов'язань та формування податкового кредиту. Окрім податкових і видаткових накладних апелянт не надав суду інших доказів, які б свідчили про реальність поставок, зокрема у апелянта відсутні сертифікати якості, паспорти відповідності на товар, немає документів щодо транспортування товару. На підставі наданих представником відповідача документів вбачається, що у всіх контрагентів апелянта відсутні транспортні засоби, які могли б здійснювати поставки товару, які апелянт відобразив у своєму податковому і бухгалтерському обліку, а згідно інформації ДП "ІРЦ" у види діяльності ТОВ "Один два три", ТОВ "Юридична фірма "Фортеця", ТОВ "БТК "Євробуд", ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс" не передбачено здійснення торгівлі продуктами харчування.

Зазначені первині документи, які було долучено апелянтом до матеріалів справи на підтвердження здійснення господарських операцій, не можуть братись до уваги, оскільки реальність господарської операції має бути підтверджена певними доказами (документами), послідовність та порядок складання яких визначено законодавством. У даному випадку відомості, зазначені у первинних документах, не відображають дійсного змісту господарських операцій, що відбулись між ТОВ "БК "АРТ Груп", ТОВ "ВТ-Техбуд", ТОВ "Юридична фірма "Фортеця", ТОВ "БТК "Євробуд", ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс".

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про правомірність винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та відмови в задоволенні адміністративного позову.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до вимог статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитись від адміністративного позову, а сторони можуть примиритися у будь який час до закінчення апеляційного розгляду.

Частиною 1 статті 136 КАС України передбачено, що позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо сторони досягли примирення.

У відповідності до частини 2 статті 203 КАС України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Як видно із клопотання Дрогобицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області про закриття провадження у справі, спір між сторонами частково врегульований шляхом досягнення податкового компромісу відповідно до рішення про погодження застосування податкового компромісу від 14 квітня 2015 року №2290/10/13-09-22-01.

Згідно з пунктом 11-2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Підрозділом 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Так, згідно з рішенням начальника Дрогобицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 14 квітня 2015 року № 2290/10/13-09-22-01 ТОВ "Трускавецьінвест" сплачено 21 722, 10 грн. та 26 313, 55 грн. податкових зобов'язань для досягнення податкового компромісу із сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість, визначеного оскаржуваними в даній справі податковими повідомленнями-рішеннями від 29 серпня 2013 року № та № відповідно, у зв'язку з чим йому було погоджено застосування процедури податкового компромісу.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до переконання про те, що примирення сторін, як обставина яка є підставою для закриття провадження у справі, виникла після ухвалення рішення судом першої інстанції, а таке примирення не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, а тому оскаржувану постанову суду слід визнати частково нечинною і закрити провадження у справі в цій частинні, в іншій частинні постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.12. 2014 року - залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 136, 157, 160, 195, 196, 203, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трускавецьінвест" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року -залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року по справі №813/197/14 - визнати нечинною в частинні оскарження податкового повідомлення-рішення № від 29 серпня 2013 року на суму 477 690 грн. та податкового повідомлення-рішення № від 29 серпня 2013 року на суму 662 998 грн. і провадження в цій частинні - закрити у зв'язку з примиренням (податковим компромісом), в іншій частинні винесену постанову суду -залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 18.05.2015 року