Справа № 580/2374/14-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р.Справа № 580/2374/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Лебединського районного суду Сумської області від 16.03.2015р. по справі № 580/2374/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Лебединсько міської ради Сумської області

про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лебединської міської ради Сумської області, у якому просила: визнати незаконною відмову відділу містобудування та архітектури управління житлово - комунального господарства Лебединської міської ради Сумської області стосовно надання позивачці містобудівних умов та обмежень здобудови земельної ділянки на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача внести зміни до чинного генерального плану здобудови міста Лебедин Сумської області у відповідності прийнятим Лебединською міською радою рішенням № 136 від 16 червня 2004 року та архітектурно - планувальним завданням № 13, затвердженого начальником відділу містобудування та архітектури управління житлово - комунального господарства Лебединської міської ради Сумської області від 29 червня 2004 року; зобов'язати відповідача надати позивачці містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на забудову земельної ділянки , яка розташована по АДРЕСА_1.

Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 16 березня 2015 року у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Позивачка не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Лебединського районного суду Сумської області від 16 березня 2015 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: КАС України та не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 197 КАС України, справа розглядається в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачкою та Лебединською міською радою 14 травня 2004 року укладений договір купівлі - продажу, відповідно з яким позивачка придбала у Лебединської міської ради за ціною 2680 грн. земельну ділянку площею 54 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 8-11).

На підставі вищезазначеного договору купівлі - продажу ОСОБА_1 21 березня 2006 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія за НОМЕР_1, який зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 25 (а.с. 24).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області та архітектурно планувального завдання № 136 від 16 червня 2006 року, затвердженого начальником відділу містобудування та архітектури 29 червня 2004 року, ОСОБА_1 дозволено проектування магазину на належній їй земельній ділянці по АДРЕСА_1 та дозволено виготовлення проектно - контрольної документації (а.с. 14, 17-21).

Судом першої інстанції встановлено, що виготовлена проектно-кошторисна документація повинна бути поданою на розгляд і погодження замовником головному архітектору міста та інспекції ДАБК до 29 червня 2006 року.

Згідно акту вибору земельної ділянки, комісія в складі представників міської ради, землевпорядного органу та проектної установи, інспекції екології та природних ресурсів, санепідемстанції, держпожнагляду та інженерних служб вивчила інженерну характеристику будови, генплан населеного пункту і обстежила ділянку по АДРЕСА_1 та рекомендувала дану ділянку для погодження міською радою і проведення пошукових та проектних робіт (а.с.15-16).

Листом Управління житлово - комунального господарства Лебединської міської ради Сумської області повідомлено, що відділом містобудування та архітектури міськвиконкому в 2014 році було відмовлено позивачці в наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 з тих підстав, що розміщення об'єктів містобудування за вищевказаною адресою не передбачено чинним генеральним планом забудови м. Лебедина Сумської області, а в наданому позивачкою містобудівному обгрунтуванні місце розташування магазину не відповідає місцю роташування земельної ділянки на викопіюванні з чергового кадастрового плану (а.с.25).

Листами українського державного науково дослідного інституту проектування міст «Діпромісто» начальнику відділу містобудування та архітектури та начальнику Управління Держкомзему в м. Лебедин повідомлено, що згідно вимог чинного законодавства розміщення малих архітектурних форм відбражається не в генеральних планах населених пунктів, а на більш детальних стадіях проектування міської території (а.с. 50-51).

З викопіювання із генерального плану м. Лебедин та викопіювання з НКС станом на 13 березня 2014 року вбачається, що генеральним планом м. Лебедина розміщення об'єктів містобудування по АДРЕСА_1 не передбачено, а згідно національної кадастрової системи за даною адресою розташовані земельні ділянки НОМЕР_2 та НОМЕР_3, НОМЕР_4 та НОМЕР_5, НОМЕР_6 та НОМЕР_7. (а.с. 58, 94).

З містобудівного розрахунку вбачається, що у виготовленому в 2014 році містобудівному розрахунку місце розташування магазину відповідає місцю роташування земельної ділянки на викопіюванні з плану м. Лебедина не на всіх аркушах (а.с. 64 - 77, 89, 97).

З містобудівного обгрунтування вбачається, що у виготовленому в 2004 році на замовлення позивачки містобудівному обгрунтуванні, (яке було подано позивачкою на розгляд державних органів в 2014 році) місце розташування її магазину не відповідає місцю роташування земельної ділянки на викопіюванні з плану міста і зазначене не на захід, а на схід від паркової алеї, що розташована від АДРЕСА_1 до відділу субсидій Лебединської міської ради та має інші розміри і форму, ніж продана їй земельна ділянка. (а.с. 95 - 96).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не було належним чином доведено порушення прав позивачки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судовим розглядом встановлено, що 14 травня 2004 року позивачка на аукціоні з метою будівництва магазину купила земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_1.

Рішенням Лебединської міської ради № 136 від 16 червня 2004 року позивачці надано дозвіл на проектування магазину на зазначеній земельній ділянці та замовити виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво, а відділу містобудування та архітектури міськвиконкому видати архітектурно-планувальне завдання на проектування.

Після прийняття виконкомом Лебединської міської ради Сумської області рішення № 136 позивачкою не отримано архітектурно-планувального завдання на будівництво магазину (яке в подальшому втратило свою чинність 29 червня 2006 року), проектно-кошторисна документація не виготовлена, на розгляд і погодження головному архітектору міста та інспекції ДАБК не подана, що не дало можливості своєчасно здійснити більш детальні стадії проектування міської території шляхом виготовлення містобудівної документації нижчого рівня (детального плану, плану зонування чи плану кварталу).

Після закінчення строку дії архітектурно-планувального завдання № 13 від 29 червня 2004 року позивачка за новими дозвільними документами до міської ради не зверталась, а з метою отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вищезазначеній адресі звернулась до відділу містобудування та архітектури УЖКГ Лебединської міської ради з містобудівним обґрунтуванням, виготовленим за замовленням іншої особи, на плані якого магазин позивачки має інші розміри і форму, ніж продана позивачці земельна ділянка і зображений в іншому місці, ніж земельна ділянка позивачки на викопіюванні із генерального та чергового кадастрового планів м. Лебедина, у зв'язку з чим у задоволенні її вимог відділом містобудування відмовлено.

Судовим розглядом встановлено, що позивачка в 2014 році виготовила містобудівний розрахунок щодо спорудження магазину, проте на розгляд державних органів його не подавала.

Колегія суддів зазначає, що зазначені обставини підтверджені свідками, допитаними під час слухання справи у суді першої інстанції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції позивачкою не доведено, що після придбання позивачкою земельної ділянки та отримання рішення Лебединської міськради рішення № 136 від 16 червня 2004 року, яким їй було надано дозвіл на проектування магазину і виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво вона отримала архітектурно-планувальне завдання № 13 від 29 червня 2004 року для своєї земельної ділянки та своєчасно замовила і виготовила проектно-кошторисну документацію магазину, яка б відповідала черговому кадастровому і відповідно генеральному планам м. Лебедина та подала її на розгляд і погодження головному архітектору міста та інспекції ДАБК.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що невиконання позивачкою вимог щодо замовлення, виготовлення та погодження проектно-кошторисної документації не дало можливості Лебединській міськраді своєчасно здійснити більш детальні стадії проектування міської території шляхом виготовлення містобудівної документації нижчого рівня (детального плану, плану зонування чи плану кварталу) а в 2014 році, після закінчення строку дії архітектурно-планувального завдання № 13 від 29 червня 2004 року не дає можливості видати позивачці містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

Згідно ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Згідно п. 2.1 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства від 07 липня 2011 року № 109 ( в подальшому - Порядок), містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до п. 2.4 Порядку, підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Лебединського районного суду Сумської області від 16.03.2015р. по справі № 580/2374/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.