Справа № П/811/1309/15
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року справа №П/811/1309/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальність «Торговий дім Протеїн-Продакшин» (далі - Товариство) до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішеня,

В С Т А Н О В И В :

Товариство звернулося до суду з заявою до податкового органу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішеня від 28 січня 2015 року, яким збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 1004324 грн. та накладено штрафну санкцію - 502162 грн.

У позовній заяві Товариство зазначає, що від укладення договорів поставки з ТОВ «ТК «Інтех»» (далі - Товариство 2) та ТОВ «Діпсхолдінг» (далі - Товариство 3) впродовж строку, який перевірявся податковим органом, настали реальні правові наслідки, котрі обумовлювались ними.

На його думку, він правомірно сформував в декларації з податку на додану вартість суму податкового кредиту.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову.

У письмових поясненнях зазначає, що правочини, котрі уклало Товариство з Товариством 2 та Товариством 3, не спрямовувались на реальне настання наслідків, які обумовлювалися ними.

Доказом того, як вважає він, є акти про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача.

Ухвалою суду від 21 травня 2015 року прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.241).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 02 вересня 2014 року Товариство (покупець) та Товариство 2 (продавець) уклали договір поставки сої (а.с.76-77).

Упродовж вересня 2014 року Товариство придбало у Товариства 2 продукцію на загальну суму 4597551,6 грн. (з урахуванням податку на додану вартість 766258,6 грн.).

На підтвердження реальності господарських операції Товариство надало первині документи бухгалтерського та податкового обліку.

Зокрема, видаткові та податкові накладні від 26-30 вересня 2014 року (а.с.80, 82, 84, 86, 89, 92, 101, 103, 105, 110, 112, 114, 116, 119, 122, 124, 126-141).

Перевезення товару здійснювалось різними перевізниками відповідно до змісту товарно-транспортних накладних (а.с.81, 83, 85, 87-88, 90-91, 93-100, 102, 104, 106-109, 111, 113, 115, 117-118, 120-121, 123, 125).

Товариство розрахувалась з Товариством 2 за придбану продукцію у безготівковій формі (а.с.143-160).

Суму податку на додану вартість Товариство включило до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року.

12 вересня 2014 року Товариство (покупець) та Товариство 3 (продавець) уклали договір поставки сої (а.с.47-48).

Упродовж вересня 2014 року Товариство придбало у Товариства 3 продукцію на загальну суму 1428394,3 грн. (з урахуванням податку на додану вартість 238065,72 грн.).

На підтвердження реальності господарських операції Товариство надало первині документи бухгалтерського та податкового обліку.

Зокрема, видаткові та податкові накладні від 12 вересня 2014 року (а.с.50, 52, 54, 56, 61-64).

Перевезення товару здійснювалось різними перевізниками відповідно до змісту товарно-транспортних накладних (а.с.51, 53, 55, 57-60 ).

Товариство розрахувалась з Товариством 3 за придбану продукцію у безготівковій формі (а.с.66-67).

Суму податку на додану вартість Товариство включило до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року.

З 31 грудня 2014 року по 13 січня 2015 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності Товариства з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинах з Товариством 2 та Товариством 3 за вересень 2014 року (а.с.9-35).

Під час перевірки ревізори досліджували первинні документи бухгалтерського та податкового обліку платника податків.

За її результатом склали акт, у якому зазначили виявлені порушення.

Так, вони зробили висновок, що правочини, котрі уклало Товариство з Товариством 2 та Товариством 3, є недійсним (нікчемним), так як не спрямовувався на настання реальних наслідків, які обумовлювалися ними.

На їх думку, доказом того є акти про неможливість проведення зустрічних звірок діяльності контрагентів.

Керівник відповідача погодився з висновками ревізорів та прийняв податкове повідомлення-рішення від 28 січня 2015 року, яким Товариству збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 1004324 грн. та накладено штрафну санкцію - 502162 грн. (а.с.36).

25 грудня 2014 року ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства 2 щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за липень 2014 року (а.с.234-237).

Акт перевірки містить висновок про відсутність факту реального вчинення господарських операцій Товариством 2.

19 листопада 2014 року ДРэПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУМ в Одеській області складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства 3 щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за вересень 2014 року (а.с.230-231).

Акт перевірки містить висновок про відсутність факту реального вчинення господарських операцій Товариством 3.

За результатами проведення перевірки діяльності Товариства 2 та Товариства 3 керівники податкових органів не прийняли жодних рішення негативного характеру стосовно платників податків.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, акт перевірки це документ, в якому ревізор фіксує обставини, котрі встановив, керуючись виключно власним сприйняттям і розумінням.

Надалі акт вивчає керівник податкового органу, який і вирішує питання про погодження з його висновками.

У разі погодження з висновками, які мають негативні наслідки стосовно платника податків, посадова особа зобов'язана прийняти відповідне рішення (у письмовій формі), оскільки це єдиний спосіб реалізації компетенції суб'єкта владних повноважень.

Така правова позиція суду узгоджується з системним аналізом приписів пунктів 2 та 4 статті 56 Податкового кодексу України.

Зокрема, цією нормою права передбачено, що податковий орган може прийняти, окрім податкового повідомлення-рішення, і інше рішення, яке платник податків має право оскаржити до контролюючого органу вищого рівня або суду.

Судом встановлено, що за результатами проведення перевірки діяльності Товариства 2 та Товариства 3 податкові інспекції не прийняли жодних рішень та не звернулися до суду з позовами про визнання недійсними договорів, котрі уклали платники податків, в тому числі і з позивачем, нехтуючи наданими повноваженнями, передбаченими Податковим кодексом України, та положеннями статті 228 Цивільного кодексу України.

А тому, суд зробив висновок, що керівники податкових органів не погодилмсь з висновками ревізорів про недійсність правочинів, які уклали Товариство 2 та Товариство 3.

Отже, податковим органом враховані податкові зобов'язання Товариства 2 та товариства 3 з податку на додану вартість за договорами, котрі укладені з Товариством.

Проводячи перевірку діяльності позивача, податкові ревізори посилались на акти про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача.

Однак, податкові ревізори допустили помилку, оскільки думка особи (іншого ревізора) не є доказом щодо встановлення певних обставин.

Такими доказами можуть бути рішення суду про недійсність договорів, рішення податкового органу щодо застосування негативних наслідків стосовно контрагента, яке останнім визнається як законне, вирок суду, показання свідків, тощо.

Таким чином, суд зробив висновок, що відповідач не надав доказів стосовно недійсності правочинів, які уклало Товариство з Товариством 2 та Товариством 3.

Більше того, в судовому засіданні позивач надав суду достатню кількість доказів стосовно виконання ним та його контрагентами зобов'язань за договорами.

Зокрема, суд вбачає це, проаналізувавши первинні документи бухгалтерського та податкового обліку Товариство (податкові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення).

Оскільки, податковий орган не намагався перевірити обставини, які зафіксовані у згаданих письмових документах, тому суд не вправі ставити їх під сумнів.

Якщо б суд почав проводити перевірку з цих питань, то перейняв би на себе повноваження відповідача, що є недопустимим.

Окрім того, суд зазначає, що, коли державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретним платником податків, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживань з їх боку.

Отже, Товариство включило до податкового кредиту з податку на додану вартість суми коштів за договорами, укладеними з Товариством 2 та Товариством 3, відповідно до приписів статті 198 Податкового кодексу України (датою виникнення права на податковий кредит є дата одержання товару (послуг), що підтверджено податковою накладною).

За таких обставин рішення податкового органу є протиправним.

А тому, його належить скасувати, задовільнивши позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління держаної фіскальної служби у Кіровоградській області від 28 січня 2015 року, яким товариству з обмеженою відповідальність «Торговий дім Протеїн-Продакшин» збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 1004324 грн. та накладено штрафну санкцію - 502162 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Протеїн-Продакшин» судові витрати в сумі 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І.Брегей