Справа № 2а/2370/4626/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2015р. м. Київ К/800/16291/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної екологічної інспекції в Черкаській області про скасування наказу,

в с т а н о в и в:

У грудні 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки у поновленні на посаді, починаючи з 27.03.2012 року по день прийняття постанови суду, а також моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та витрати, пов'язанні з оплатою правової допомоги адвоката, в розмірі 5000 грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2013 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано відповідача виплатити позивачу середньомісячний заробіток за час затримки у поновленні на роботі за період з 27 березня 2012 року по 26 грудня 2012 року включно у розмірі 19611,72 грн. та відшкодувати витрати на оплату правової допомоги у розмірі 19,50 грн.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2012 року, скасовано накази про звільнення ОСОБА_4 і поновлено її на посаді начальника відділу екологічного контролю земельних ресурсів за поводженням з відходами та небезпечними хімічними речовинами Державної екологічної інспекції у Черкаській області, а також стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2012 року по 26.03.2012 року у розмірі 1748,79 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. і витрати на правову допомогу у розмірі 83,34 грн.

На момент звернення позивача до суду з даним позовом вказане судове рішення відповідачем виконано не було.

Ухвалюючи рішення про поновлення незаконно звільненого працівника, суд відповідно до статті 235 КЗпП одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно ст. 236 КЗпП в разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

У випадку, якщо працівника неможливо поновити на посаді, в зв'язку з її ліквідацією, роботодавець має забезпечити такому працівнику гарантії, передбачені п. 1 ст. 40 КЗпП, та запропонувати рівноцінну посаду.

Судами встановлено, що відповідачем було запропоновано позивачу посаду головного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області відділу екологічного контролю атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів, за поводженням з відходами та небезпечними хімічними речовинами Державної екологічної інспекції У Черкаській області. Значена посада за своїм кваліфікаційним рівнем та посадовим окладом значно відрізняється від попередньої посади позивача, а тому не є рівноцінною.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 ст. 255 КАС України встановлено, що постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно зазначили, що не можуть слугувати причиною невиконання судового рішення відмова суду в задоволенні заяви щодо роз'яснення судового рішення, встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки ці вимоги підтверджені встановленими обставинами справи і наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції в Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і: В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман