Справа № 804/4683/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2015 р. Справа № 804/4683/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі Шкуті А.А.
представника позивача Буря Я.В.
представника відповідача Лашкун А.І.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2013 року по справі №804/2314/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року, позов задоволено.
Вищим адміністративним судом України ухвалою від 11 березня 2015 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби задоволено частково, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року у справі №804/2314/13-а скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Адміністративна справа №804/2314/13-а надійшла до суду 01 квітня 2015 року, справі присвоєно номер №804/4683/15 та передано на розгляд судді Кальнику В.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року справу №804/4683/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Державною податковою інспекцією в Жовтневому районі м. Дніпропетровська було проведено камеральну перевірку декларації з податку на прибуток позивача за 9 місяців 2012 року та за її результатами прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.01.2013 року про збільшення суми грошового зобов'язання платника податку за платежем з податку на прибуток в сумі 44365828 грн. Позивач вважає вказане рішення необґрунтованим, а визначені суми грошових зобов'язань такими, що суперечать чинному законодавству України, так як до існуючих правовідносин не підлягають застосуванню положення пункту 3 підрозділу 4 Перехідних положень Податкового кодексу України.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.
Представник відповідача проти позову заперечував, до суду надав письмові заперечення, в яких свою позицію обґрунтовував тим, що позивач невірно визначив фінансовий результат від операцій з цінними паперами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами в податковій декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2012 року, так як з урахуванням положень пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України до відповідних рядків декларації повинна включається не вся сума від'ємного фінансового результату від цих операцій, а у розмірі 25 відсотків від такого від'ємного значення. Зазначене порушення призвело до заниження доходів та відповідно до заниження податку на прибуток, а тому, на думку відповідача, оспорюване податкове повідомлення-рішення є правомірним.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Промполітікс» зареєстровано 11.10.2005 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та перебуває на обліку в державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська.
20.12.2012 року Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська було проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за 9 місяців 2012 року товариства з обмеженою відповідальністю «Промполітікс», за результатами якої складено акт № 5069/1501/33808577.
В акті зроблено висновок про порушення позивачем абз. 5 п. 153.8. ст. 153, п. 150.1. ст. 150 Податкового кодексу України, пункту 3 підрозділу 4 Розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме: підприємством у рядку 1.3 додатку ЦП до додатку ІД податкової декларації завищено від'ємний фінансовий результат попереднього звітного (податкового) періоду на суму 170 205982 грн., в результаті чого ТОВ «Промполітікс» в податковій декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2012 року занижено грошове зобов'язання з податку на прибуток на 35492662 грн.
Такі висновки обґрунтовані наступним.
Згідно наданої податкової звітності з податку на прибуток ТОВ «Промполітікс» за 2011 рік (а саме: податкових декларацій з податку на прибуток з додатками за 1 квартал 2011 року та ІІ-ІV квартали 2011 року) задекларовано загальну суму доходу у розмірі 184056558,0грн., у т.ч. у додатках до декларацій відображено загальну суму доходів від операцій з цінними паперами у розмірі 184010724,0 грн.
Згідно із п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів платників з доходом за 2011 рік 1 мільйон гривень та більше станом на 1 січня 2012 року є від'ємне значення (з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2010 податковий рік), то сума цього значення підлягає включенню до витрат звітних (податкових) періодів, починаючи з І півріччя і наступних звітних періодів 2012 року, у розмірі 25 відсотків суми такого від'ємного значення.
Зазначене порушення призвело до заниження прибутку від операцій з цінними паперами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами у сумі 169012676,0 грн. та, відповідно, заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток за 9 місяців 2012 року у сумі 35 492 662,0грн.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із наступного.
Порядок обліку операцій з цінними паперами та порядок визначення податку на прибуток, які застосовуються до спірних правовідносин, врегульовані положеннями Податкового кодексу України в редакції, що діяла на момент їх виникнення.
Пунктом 153.8. ст. 153 Податкового кодексу України, в редакції, що діяла на момент подання податкової декларації з податку на прибуток, було визначено, що платник податку веде відокремлений облік фінансових результатів операцій з цінними паперами в розрізі окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, в тому числі окремий облік операцій з цінними паперами, придбаними під час їх розміщення, повторного продажу емітентом чи в результаті здійснення внеску до статутного капіталу. При цьому облік операцій з акціями ведеться разом з іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами.
Якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, понесені (нараховані) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду протягом такого звітного періоду, від'ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду наступних звітних періодів у порядку, визначеному статтею 150 цього розділу.
Якщо протягом звітного періоду доходи від продажу (обміну, викупу емітентом, погашення або інших способів відчуження) кожного з окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав отримані (нараховані) платником податку, перевищують витрати, понесені (нараховані) платником податку внаслідок придбання цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду протягом такого звітного періоду (з урахуванням від'ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами або іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду минулих періодів), прибуток включається до складу доходів такого платника податку за результатами такого звітного періоду.
Відповідно до пункту 150.1. статті 150 Податкового кодексу України якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.
Згідно п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.
01.07.2012 року набрали чинності зміни до пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України, які передбачили, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.
Якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів платників з доходом за 2011 рік 1 мільйон гривень та більше станом на 1 січня 2012 року є від'ємне значення (з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2010 податковий рік), то сума цього значення підлягає включенню до витрат звітних (податкових) періодів починаючи з I півріччя і наступних звітних періодів 2012 року у розмірі 25 відсотків суми такого від'ємного значення. У разі якщо 25 відсотків суми від'ємного значення об'єкта оподаткування не погашається протягом цього і за наслідками наступних податкових періодів 2012 року, то непогашена сума підлягає врахуванню при визначенні податкових зобов'язань у наступних податкових періодах.
З наведених вище норм права суд дійшов висновку, що оскільки стаття 150 Податкового кодексу України встановлює певні правила розрахунку об'єкта оподаткування і за правилами статті 153 Податкового кодексу від'ємний фінансовий результат від операцій з цінними паперами не включається до складу від'ємного значення об'єкта оподаткування податку на прибуток, суд погоджується з думкою позивача, що положення пункту 3 підрозділу 4 Перехідних положень Податкового кодексу України встановлюють певні особливості виключно щодо врахування від'ємного значення податку на прибуток підприємств в наступних податкових періодах і не стосуються порядку обліку та оподаткування операцій з торгівлі цінними паперами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами.
Також, суд зазначає, що пункт 4 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлює, що операції з цінними паперами та деривативами, що придбані до набрання чинності розділом III цього Кодексу, відображаються в обліку при визначенні податку на прибуток підприємств за правилами, що діяли на момент придбання таких цінних паперів.
Судом встановлено, що цінні папери, придбання яких вплинуло на формування від'ємний фінансовий результат попереднього звітного (податкового) періоду, були придбані до набрання чинності розділом III Податкового кодексу України.
Відповідно до пп. 7.6.1 п. 7.6 ст. 7 Закону України від 28.12.94 р. N 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств", якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, а також деривативів, понесені (нараховані) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів або деривативів такого ж виду протягом такого звітного періоду, від'ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або деривативами такого ж виду майбутніх звітних періодів у порядку, визначеному статтею 6 цього Закону.
Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» в редакції, що діяла на момент придбання цінних паперів, не містить будь-яких обмежень, щодо визначення та перенесення до наступного податкового періоду від'ємного фінансового результату операцій з цінними паперами.
Отже, суд зазначає, що будь-яких обмежень, щодо врахування повної суми від'ємного показника фінансових результатів від операцій з цінними паперами придбаними до набрання чинності розділом ІІІ Податкового кодексу України, чинним законодавством не встановлено.
Враховуючи викладене, під час розгляду справи судами першої і апеляційної інстанцій доводи податкового органу про порушення платником пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень ПК об'єктивно були відхилені судами, із чим погодився Вищий адміністративний суд України.
Проте як вбачається з матеріалів справи, а саме ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 березня 2015 року, судами не було встановлено фактичної правової природи правочину з купівлі - продажу цінних паперів від 23.07.2008 року №Б-230; операцію з руху активів за яким, на думку ВАСУ, слід віднести до операції з поворотньої фінансової допомоги; також суди не визначили обсяг прав та обов'язків платника податків.
З цього приводу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Недійсність вказаного договору купівлі - продажу цінних паперів від 23.07.2008 року №Б-230 судовим рішенням та законом не встановлена, а отже він є правомірним.
Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення (ст.14 ПКУ). Виходячи з даного законодавцем визначення поворотної фінансової допомоги, для можливості віднесення сум коштів до такого виду допомоги необхідно, щоб суми коштів передавалися платникові податку у користування, а договором чітко обумовлювались умови надання фінансової допомоги та строки її повернення проте, не передбачалося нарахування процентів або надання інших видів компенсації як плати за користування чужими коштами.
Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суд, як орган державної влади, не може заміняти суб'єкта владних повноважень у виконанні його функцій, покладених на нього згідно чинного законодавства, та не може втручатися у повноваження такого органа, приймаючи замість нього рішення.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05 грудня 2006 року (справа № 21-527во06).
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси позивача, щодо порушення яких суд дійшов відповідного висновку та це підтверджується відповідними доказами.
Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 18 травня 2015 року.

Суддя В.В. Кальник