Справа № 279/12749/14-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко В.П.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"12" травня 2015 р. Справа № 279/12749/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Котік Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "14" січня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Коростенської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№71) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі щодо призначення йому пенсії як інваліду 2 групи неправомірною та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію як інваліду 2 групи захворювання якого пов'язане з проходженням військової служби.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.01.2015 р. позовні вимоги задоволено частково.

Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі в призначенні пенсії по інвалідності неправомірною.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі призначити пенсію по інвалідності ОСОБА_3 відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 04 листопада 2014 року у розмірах, визначених законом, зарахувавши в страховий стаж, необхідний для призначення пенсії час проходження ОСОБА_3 служби в Коростенській виправній колонії №71 за період з 01.01.2007 року по 26.07.2013 року.

В іншій частині позову відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, ОСОБА_3 працював на посаді молодшого інспектора відділу охорони Коростенської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області. Згідно трудової книжки безперервний стаж служби становить 10 років 19 днів. 26 вересня 2014 року він визнаний інвалідом другої групи, захворювання якого пов'язане з проходженням військової служби.

04.11.2014 р. позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області з заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Листом №11381/04 від 10.11.2014 р. управління відмовило позивачу у призначенні пенсії, у зв'язку з відсутністю страхового стажу, оскільки відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для призначення пенсії по інвалідності в залежності від віку, в якому визнано позивача інвалідом, або на день звернення за пенсією необхідно мати 4 роки страхового стажу.

Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком пенсійного органу, виходячи з такого.

Згідно з п.1 ч.1ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають право громадяни України, які застраховані згідно з цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Зі змісту ст.11 п.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» слідує, що військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу є особами, які підлягають загальнообов'язковому пенсійному страхуванню.

Статтею 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсiйне страхування» в редакції, яка діяла в період проходження позивачем військової служби за контрактом до 27.06.2008 року страхові внески до солідарної системи нараховувалися на суми грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям та працівникам воєнізованих формувань у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Слід зазначити, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону № 1788-ХІІ).

Відповідно до "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 р. №637 для призначення пенсій за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи не точні записи про періоди роботи на підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З трудової книжки вбачається, що ОСОБА_3 проходив службу на посаді молодшого інспектора відділу охорони Коростенської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області з 07.07.2003 року по 26.07.2013 року. За час проходження служби позивач був застрахованою особою, з його грошового забезпечення щомісячно, починаючи з 01.01.2007 року установою ВК-71 утримувались страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування у встановленому законом розмірі та своєчасно перераховувались до органів Пенсійного фонду. Також, щомісячно страхувальником подавались звіти за додатками 23 та 34 розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за звітний місяць. Всі розрахункові платежі страхувальником сплачено. Вищевказане підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду в м. Коростені та Коростенському районі та довідкою ВК-71.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки відділ персоніфікованого обліку Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі приймав подані звіти без індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_3, тому позивача не можна позбавити права на отримання пенсії по інвалідності.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду без змін.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "14" січня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

Т.С. Котік

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області вул.Грушевського, 16/1,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11501

4-третій особі: Коростенська виправна колонія управління державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№71) - вул.Білокоровицьке шосе,4,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11510,