Справа № 803/790/15-а
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 рокуСправа № 803/790/15-a

Волинський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.

суддів Димарчук Т.М., Мачульського В.В.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача Поетової А.С.,

представника відповідача Гордійчук О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Міжрегіональні ресурси» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Міжрегіональні ресурси» (далі - ТзОВ «ТД Міжрегіональні ресурси», позивач) звернулося з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, відповідач) про скасування рішення про застосування фінансових санкцій №000351 від 09 квітня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуваним рішенням до позивача було застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного збору. Позивач зазначає, що висновки, викладені в акті перевірки, не відповідають фактичним обставинам справи. Вилучені під час перевірки алкогольні напої відносяться до імпортованої алкогольної продукції, що була попередньо ввезена на територію України іншими суб'єктами господарської діяльності та була закуплена позивачем у офіційних імпортерів, що підтверджується відповідними первинними документами. Контролюючим органом помилково застосовано положення абзацу 4 пункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, оскільки такі положення повинні застосовуватись лише до алкогольної продукції, виробленої на митній території України, і не можуть бути застосовані до імпортованої алкогольної продукції, оскільки для неї дата розливу не є датою визначення ставки акцизного податку. Вважає, що виявлена перевіркою алкогольна продукція була маркована акцизними марками встановленого зразка, а суми акцизного податку, зазначені на акцизних марках, відповідали встановленим на той час ставкам акцизного податку, оскільки при перевезенні товару через митний кордон України митні органи здійснили митний контроль, за результатами якого товар потрапив на митну територію України, водночас акцизний податок був сплачений імпортерами відповідно до вимог чинного законодавства. Правильність застосування ставок акцизного податку вказаних в акті перевірки від 26.12.2014 року закуплених позивачем алкогольних напоїв була перевірена під час їх ввезення на митну територію України. Вважає оскаржуване рішення протиправним, в зв'язку з чим просить його скасувати.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити.

У поданих суду запереченнях відповідач адміністративний позов не визнав, зазначивши, що в ході проведеної працівниками Головного управління ДФС у Рівненській області перевірки ТзОВ «ТД Міжрегіональні ресурси» в місці зберігання оптових партій алкогольних напоїв, яке розташоване за адресою: м.Рівне, вул.Млинівська, 20, було встановлено порушення частини четвертої статті 11 Закону України Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: встановлено факт зберігання алкогольних напоїв, перелічених в додатку до акта перевірки, що були марковані марками акцизного податку, які на момент розливу алкогольної продукції не були виготовлені, що також є порушенням пункту 18 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1251. За результатами перевірки ДФС України 09.04.2015 року прийнято рішення про застосування до позивача фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн., яке є правомірним, обґрунтованим, з огляду на що в задоволенні позовних вимог ТзОВ «ТД Міжрегіональні ресурси» просить відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов, просила відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ «ТД Міжрегіональні ресурси» зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа 14 червня 2007 року, що стверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Свою діяльність ТзОВ «ТД Міжрегіональні ресурси» здійснює на підставі ліцензії серії АД №013996 (а.с.5) на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додавання спирту).

З 26 по 31 грудня 2014 року головними державними ревізорами-інспекторами Головного управління ДФС у Рівненській області на підставі наказу від 25.12.2014 (а.с.6), направлень від 25.12.2014 року №58 (а.с.7) та №59 (а.с.8) проведено фактичну перевірку з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу алкогольних напоїв ТзОВ «ТД Міжрегіональні ресурси» в місці зберігання оптових партій алкогольних напоїв за адресою: м.Рівне, вул.Млинівська, 20, про що складено відповідний акт №000019 (а.с.9-12).

Як зазначив податковий орган в акті перевірки, для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари. Однак при перевірці виявлено факт зберігання позивачем наступної алкогольної продукції:

- ром «El Dorado White», місткістю 0,7 л., міцністю 37,5 % оборотів, дата розливу 11.10.2012 року, виробник «Demerara Distillers Europe B.V.», маркований МАП ААББ000166 07/14 18,514 грн., сума акцизного податку на дату розливу (11.10.2012 року) становила 12,041 грн.;

- ром «El Dorado Dark», місткістю 0,7 л., міцністю 37,5 % оборотів, дата розливу 26.02.2012 року, марка акцизного податку АААК 004768 05/13 12,991 грн., сума акцизного податку на дату розливу становить 11,057 грн.;

- віскі бурбон «Jonni Drum Blak Label», місткістю 0,75 л., міцністю 43% оборотів, дата розливу 30.01.2013 року, марка акцизного податку ААБГ 000039 10/13 15,961 грн., сума акцизного податку на дату розливу становить 14,793 грн.;

- віскі бленд «Tullamore Dew» місткістю 0,5 л, міцністю 40% оборотів, дата розливу 27.11.2012 року, марка акцизного податку ААБІ 009362 09/13 9,898 грн., сума акцизного податку на дату розливу становить 9,174 грн;

- віскі «Джонні Уокер Блек Лейбл», місткістю 1,0 л., міцністю 40% оборотів, дата розливу 11.12.2008 року, марка акцизного податку АААР 343204 09/12 18,348 грн., сума акцизного податку на дату розливу становить 8,600 грн.

В ході перевірки встановлено порушення абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: факт зберігання алкогольних напоїв імпортного виробництва в кількості 21 пляшка на загальну суму 2401,61 грн., маркованих марками акцизного податку, які на момент розливу алкогольної продукції не були виготовлені, а тому вважаються немаркованими.

За результатами перевірки ДФС України 09 квітня 2015 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000351, яким застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку (а.с.14).

Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

За правилами п.п.226.1-226.3 ст.226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 226.9 статті 226 ПК України передбачено, що вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Судом встановлено, що досліджувані в ході перевірки алкогольні напої відносяться до імпортованої алкогольної продукції, яка була попередньо ввезена на територію України іншими суб'єктами господарської діяльності та була закуплена позивачем у імпортерів.

Зокрема, перевіркою виявлено та зафіксовано в додатку до акта перевірки №000019 від 26.12.2014 року (а.с.9-12) алкогольні напої:

- віскі бленд «Tullamore Dew» місткістю 0,5 л, міцністю 40% оборотів, дата виробництва 05.06.2013 року, виробник - William Grant Irish Brands LTD, Ireland, імпортер - ТзОВ «Дрінк Дістрібушн Сістем» в кількості 11 пляшок (у 4-х з яких дата розливу - 27.11.2012 року), а марки акцизного податку, що наклеєні на пляшках, виготовлені 09.2013 року;

- віскі «Джонні Уокер Блек Лейбл», місткістю 1,0 л., міцністю 40% оборотів, дата розливу 11.12.2008 року, виробник - Diagro Global Supply, Шотландія, імпортер - ТзОВ «Баядера Імпорт» в кількості 1 пляшка, а марка акцизного податку, що наклеєна на пляшці, виготовлена 09.2012 року;

- віскі бурбон «Jonni Drum Blak Label» Kentucky Straight, місткістю 0,75 л., міцністю 43% оборотів, дата розливу 30.01.2013 року, виробник KentuckyBourbon Distillers LTD, США, імпортер-дистиб'ютор - ТзОВ «Бюро Вин» в кількості 2 пляшки, а марки акцизного податку, що наклеєні на пляшках, виготовлені 10.2013 року;

- ром «El Dorado White» Superior Demerara, місткістю 0,7 л., міцністю 37,5 % оборотів, дата розливу 11.10.2012 року, виробник «Demerara Distillers Europe B.V.», Нідерланди, імпортер-дистриб'ютор - ТзОВ «Бюро Вин» в кількості 5 пляшок, а марки акцизного податку, що наклеєні на пляшках, виготовлені 07.2014 року;

- ром «El Dorado Dark» Original Superior Demerara, місткістю 0,7 л., міцністю 37,5 % оборотів, дата розливу 26.02.2012 року, виробник «Demerara Distillers Europe B.V.», Нідерланди, імпортер-дистриб'ютор - ТзОВ «Бюро Вин» в кількості 2 пляшки, а марки акцизного податку, що наклеєні на пляшках, виготовлені 05.2013 року.

Факт придбання позивачем алкогольної продукції, яка зазначена в акті перевірки №000019 від 26.12.2014 року, підтверджується первинними документами, а саме:

договором дистриб'юції, укладеним із ТзОВ «Дрінк Дістрібушн Сістем», №L-D-1 від 21.01.2010 року та додатковими угодами №3 від 21.07.2010 року, №5 від 19.12.2013 року (а.с.15-21) та видатковою накладною №28-0014881 від 20.12.2013 року (а.с.22);

дистриб'юторським договором, укладеним із ТзОВ «Бюро вин», №1517 від 08.01.2014 року (а.с.23-24) та видатковими накладними №22182 від 18.08.2014 року, №24935 від 01.09.2014 року, №24936 від 01.09.2014 року (а.с.25-29);

договором поставки, укладеним із ТзОВ «Баядера Логістик», №121/97 від 28.03.2011 року (а.с.30-32) та видатковою накладною №70322/70632 від 24.11.2012 року (33).

Так, відповідно до п.227.4 ст.227 ПК України (в редакції, чинній на час виготовлення марок акцизного податку) придбані марки акцизного податку передаються покупцями марок (імпортерами) іноземним виробникам для маркування імпортованих алкогольних напоїв і тютюнових виробів у процесі їх виробництва.

Отже, законодавець передбачив обов'язок імпортера передати іноземному виробнику марки акцизного податку для маркування алкогольної продукції саме в процесі її виробництва.

Водночас, згідно з пунктом 3 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1251 (далі - Положення №1251) (в редакції, чинній на час час виготовлення марок акцизного податку) підприємства - виробники та імпортери алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі - покупці марок) подають щомісяця територіальному органу Міністерства доходів і зборів (далі - продавець марок) попередню заявку-розрахунок про потребу в марках за їх видами, платіжний документ на перерахування плати за марки з відміткою банку про дату виконання платіжного доручення та звіт про використання марок, придбаних у попередньому місяці.

Таким чином, для одержання марок імпортер зобов'язаний був подати продавцю марок заявку-розрахунок за встановленою формою, платіжні документи, що підтверджують внесення плати за марки та сплату податку до відповідного бюджету до дат виготовлення алкогольної продукції.

Крім того, пунктом 18 Положення №1251 також передбачено, що придбані марки передаються покупцями марок (імпортерами) іноземним виробникам для маркування імпортованих алкогольних напоїв і тютюнових виробів у процесі їх виробництва.

Відповідно до пункту 20 Положення №1251 маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виключно виробниками зазначеної продукції.

Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Таким чином, маркування марками акцизного податку відбувається у процесі виробництва, місяць і рік випуску алкогольного напою не може передувати місяцю і року виготовлення марки акцизного податку, якою він маркований, оскільки сума сплаченого акцизного податку повинна відповідати сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу ставок.

Згідно з пунктом 20 Положення №1251 вважаються такими, що немарковані:

- алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками;

- алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

- алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Отже, оскільки в ході перевірки позивача податковий орган виявив алкгольні напої з марками акцизного податку, на яких сума податку не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, тому такі алкогольні напої в силу п.226.9 ст.226 ПК України та пункту 20 Положення №1251 вважаються такими, що немарковані.

Як передбачає пункт 24 Положення №1251, ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України маркованих з порушенням вимог цього Порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняється.

За правилами пункту 28 Положення №1251 відповідальність за порушення порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи згідно із законом.

Водночас згідно з абзацом 15 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

При цьому коло суб'єктів відповідальності за наведеною нормою Закону не обмежено виробниками або імпортерами, а відтак зазначений штраф застосовується до будь-яких суб'єктів господарювання, дії яких становлять об'єктивну сторону розглядуваного правопорушення.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що виявлена на зберіганні в ході перевірки позивача та перерахована в додатку до акта перевірки від 26.12.2014 року алкогольна продукція була маркована з порушенням вимог Положення №1251, а тому правомірно контролюючим органом визнана такою, що немаркована.

На думку суду, безпідставними є твердження позивача щодо належного маркування виявленої контролюючим органом алкогольної продукції, яке було перевірено при перевезенні товару через митний кордон України, оскільки перевірка процесу виробництва алкогольних напоїв та їх маркування відповідно до Митного кодексу України не входить до компетенції митних органів.

Разом з тим, пунктом 216.4 ст.216 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання митним органом у визначених законодавством випадках.

Відповідно до п.п.222.2.2, п.222.2 ст.222 ПК України у разі ввезення маркованої підакцизної продукції на митну територію України податок сплачується під час придбання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання митної декларації.

Аналізуючи зазначені норми податкового законодавства, а також враховуючи вимоги Положення №1251, слід дійти висновку, що імпортер придбаває марки акцизного податку з урахуванням діючих на дату розливу ставок, які передає іноземному виробнику для маркування в процесі виробництва, та в подальшому при ввезенні таких підакцизних товарів на митну територію України здійснює доплату акцизного податку в разі збільшення його ставки на дату подання митної декларації.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими твердження позивача про те, що до імпортованої алкогольної продукції встановлено спеціальний порядок визначення ставки податку, а саме: на день подання митної декларації, а не на день розливу такої продукції.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем в судовому засіданні доведено факт вчинення товариством правопорушення у сфері господарювання, зокрема, порушення статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», тому суд дійшов висновку, що рішення Державної фіскальної служби України про застосування фінансових санкцій №000351 від 09 квітня 2015 року прийнято правомірно, з огляду на що в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру - 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТзОВ «ТД Міжрегіональні ресурси», тому з позивача слід стягнути решту суми судового збору.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01 січня 2015 року встановлено місячний розмір мінімальної заробітної плати - 1218,00 гривень.

Згідно платіжного доручення №4423 від 23.04.2015 року (а.с.2) при подачі адміністративного позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 182,70 грн. Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню із позивача, становить 1644,30 грн. (1827,00 грн. - 182,70 грн. = 1644,30 грн.).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Міжрегіональні ресурси» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Міжрегіональні ресурси» (45200, Волинська обл., Ківерцівський район, м.Ківерці, вул.Шевченка, буд.35, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1644,30 грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири грн. 30 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Судді Т.М.Димарчук

В.В.Мачульський

Постанова в повному обсязі складена 18 травня 2015 року.