Справа № 803/782/15-а
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № 803/782/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Пухер Л.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1,

з участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Сургент Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 02.04.2015 року № ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 02.04.2015 року № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.10.2014 року працівниками Луцького МВ УМВС України у Волинській області складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2. ст.156 КУпАП відносно продавця магазину ОСОБА_4 щодо продажу неповнолітньому тютюнових виробів у кіоску НОМЕР_2 що знаходиться по АДРЕСА_1, де здійснює підприємницьку діяльність позивач.

28.10.2014 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради Волинської області було винесено постанову про притягнення продавця ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, та накладено стягнення.

Позивач зазначає, що рішення адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради Волинської області від 28.10.2014 року про притягнення продавця ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності було визнано протиправним та скасовано постановою Луцького міськрайонного суду від 29.01.2015 року.

На підставі матеріалів Луцького МВ УМВС України у Волинській області начальником ГУ ДФС у Волинській області було винесене рішення від 02.04.2015 року № про застосування до ФОП ОСОБА_1, фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. за порушення вимог статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

З вказаним рішенням позивач не погоджується, вважає його незаконним, оскільки в матеріалах справи відсутні письмові документи, які б підтвердили факт продажу тютюнових виробів неповнолітній особі, зокрема, немає касового чека, хоча в кіоску, де здійснює підприємницьку діяльність позивач, встановлено реєстратор розрахункових операцій, також зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували факт продажу цигарок неповнолітній особі, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями та його скасовано судом.

З огляду на вищевикладене, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 02.04.2015 року № про застосування фінансових санкцій в сумі 6800,00 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у запереченнях на адміністративний позов №42/9/03-20-21-60 від 12.05.2015 року позовних вимог не визнала, просить відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що 20.10.2014 року на адресу ГУ Міндоходів у Волинській області надійшли матеріали, від Луцького МВ УМВС України у Волинській області по торговому кіоску НОМЕР_2 що знаходиться по АДРЕСА_1, де здійснює підприємницьку діяльність позивач, щодо застосування фінансових санкцій за виявлене порушення статті 15-3 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" -продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

В надісланих матеріалах задокументовано факт продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років в даному торговому закладі, що мало місце 03.10.2014 року.

Факт продажу неповнолітньому цигарок підтверджувались наступними документами: протоколом про адміністративне правопорушення від 03.10.2014 року відносно ОСОБА_4; паспортом неповнолітнього ОСОБА_5; рапортом ст.о/уСКМСД Луцького МВ УМВС України у Волинській області Гачкевича О.В.; поясненнями неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_7, поясненнями понятих ОСОБА_8, ОСОБА_9

Тому, на підставі матеріалів Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 03.10.2014 року, яким встановлено факт порушення позивачем законодавства про державне регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та керуючись Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року №790 (із змінами та доповненнями), (далі - Порядок) начальником ГУ ДФС у Волинській області було винесене рішення від 02.04.2015 року № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень - факт продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Також відповідач зазначає, що ФОП ОСОБА_1 не оспорює самого факту продажу тютюнових виробів неповнолітній особі, рішення застосування фінансових санкцій до позивача прийняте на підставі встановленого факт продажу тютюнових виробів неповнолітній особі.

Відповідач вважає, що прийняте рішення відповідає вимогам чинного законодавства, тобто, є законним, а тому просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 22 травня 1997 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.5).

03.10.2014 року працівниками Луцького МВ УМВС України у Волинській області складено протокол про адміністративне правопорушення ВН № 11368 за частиною другою статті 156 Кодексу України про адміністративне правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_4 (а.с.7). Відповідно до зазначеного протоколу 03.10.2014 року близько 16:00год., будучи на робочому місці в кіоску НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і де здійснює діяльність суб'єкт господарювання ОСОБА_1, продавець ОСОБА_4 здійснила реалізацію однієї пачки цигарок «LM синій» за ціною 13,50 грн. неповнолітній особі ОСОБА_5 Від підпису вказаного протоколу ОСОБА_4 відмовилась, також відмовилась від дачі будь-яких пояснень (а.с. 7). Рішенням №456 від 28.10.2014 року адмінкомісією при Виконавчому комітеті Луцької міської ради за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП, на ОСОБА_4 накладено штраф в розмірі 510,00 грн. (а.с. 8).

Рішення адмінкомісії №456 від 28.10.2014 року постановою Луцького міськрайонного суду було визнано протиправним та скасовано (а.с. 9).

20.10.2014 року за вхідним № 22875 на адресу Головного управління Міндоходів у Волинській області згідно із супровідним листом від 30.05.2014 року № 4618 від Луцького МВ УМВС України у Волинській області надійшли матеріали щодо застосування до позивача фінансових санкцій по виявленому порушенню статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", продаж тютюнових виробів особі, що не досягла 18 років.

Рішенням начальника Головного управління ДФС у Волинській області від 02.04.2015 року № за порушення вимог статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (продаж тютюнових виробів, яка не досягла 18 років) до позивача застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. (а.с. 6).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував те, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем як суб'єктом владних повноважень, а тому при вирішенні даного спору вони перевірялись судом на відповідність вимогам частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), зокрема, чи прийняті вони на підставі повноважень, у порядку та в спосіб, визначених чинним законодавством України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Розділом IV-1 "Основи державної політики щодо споживання алкогольних напоїв та тютюнових виробів" зазначеного Закону встановлено також обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів.

Статтею 15-3 вказаного Закону заборонено продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Згідно з частиною четвертою цієї статті продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн.

Механізм застосування фінансових санкцій визначається Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790.

Як слідує з пункту 5 Порядку № 790, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів є підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій.

Пунктом 6 Порядку № 790 встановлено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Відтак, надходження до ГУ Міндоходів у Волинській області матеріалів від Луцького МВ УМВС України у Волинській області про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" є підставою для проведення перевірки по даному факту та прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 вказаного Закону.

Згідно поданих суду документів вбачається, що працівниками Луцького МВ УМВС України у Волинській області на виконання доручення від 01.10.2014 року № 21753 «Про проведення на території м.Луцька в період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року оперативно-профілактичних заходів щодо попередження пияцтва та тютюнопаління серед дітей» проводилось відповідні профілактичні заходи.

Працівниками міліції 03.10.2014 року встановлено, що близько 16:00 год., в кіоску НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і де здійснює діяльність суб'єкт господарювання ОСОБА_1, продавець ОСОБА_4 здійснила реалізацію однієї пачки цигарок «LM синій» за ціною 13,50 грн. неповнолітній особі ОСОБА_5

Факт продажу цигарок 03.10.2014 року неповнолітньому ОСОБА_5 в кіоску АДРЕСА_1 підтверджується рапортом працівника міліції Гачкевича О.В., поясненнями неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_7 які підтвердили факт купівлі цигарок в цьому кіоску 03.10.2014 року.

Вказане також було зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення ВН № 11368 складеного відносно продавця ОСОБА_4 за ст.156 ч 2 КУпАП.

Особу неповнолітнього ОСОБА_5 було встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_3

В ході судового розгляду справи встановлено, що на момент купівлі цигарок неповнолітньому виповнилось 17 років.

Тобто, аналізуючи зібрані та досліджені докази суд вважає, що враховуючи вік неповнолітнього, його зовнішність продавець при продажі йому цигарок була зобов'язана перевірити чи ця особа досягла 18 річного віку, чого нею не було зроблено.

Також суд зазначає, що з аналізу вищенаведених норм закону вбачається, що умовою виявлення факту продажу тютюнових виробів неповнолітньому є встановлення особи з перевіркою документів, що засвідчує її вік. При цьому закон не вимагає обов'язкового витребовування продавцем у покупця при продажу йому алкогольних напоїв документів, що засвідчують його особу для встановлення віку. Така вимога поширюється лише на особу, до якої у продавця виник сумнів щодо її віку. З наведеного слід дійти висновку, що продаж неповнолітньому тютюнових виробів може бути визнаний порушенням вимог статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" лише в разі наявності обставин, що дають підстави продавцю сумніватись у віці особи, якій реалізуються тютюнові вироби, або обізнаності продавця щодо її неповнолітнього віку.

Тобто ця вимога має спонукати суб'єкта господарювання дотримуватись відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію.

Відсутність у продавця сумніву, щодо віку покупця та продаж у зв'язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою для звільнення суб'єкта господарювання від відповідальності. (Постанова ВСУ від 26.03.2013 року у справі № 21-48а13).

Також суд зазначає, що фактично під час перевірки та прийняття оспорюваного рішення було належним чином встановлено особу неповнолітнього ОСОБА_5

Суд не приймає до уваги твердження позивача та його представника, про те, що будь -якого продажу цигарок неповнолітньому продавець не здійснювала, оскільки вказане спростовується вищезазначеними доказами.

Що стосується посилань позивача та її представника на те, що Луцьким міськрайонним судом 29.01.2015 року було скасовано постанову адміністративної комісії Луцької міської ради від 28.10.2014 року про притягнення продавця ОСОБА_4. до адміністративної відповідальності за ст.156 ч 2 КУпАП, то суд їх не приймає до уваги виходячи із наступного.

Із приписів ст. 72 КАС України вбачається, що обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок.

Така обов'язковість поширюється лише на питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинено воно особою щодо якої постановлено вирок чи прийнято постанову.

Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти наведені у такій постанові, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи про правові наслідки дій чи бездіяльності щодо якої є предметом розгляду даної адміністративної справи.

У даному випадку скасованою постановою встановлювались фактичні обставини щодо продавця ОСОБА_4, а не позивача ОСОБА_1.

Крім цього, зазначене не позбавляє права адміністративний суд давати оцінку наявності порушень чинного законодавства позивачем в межах предмету позовних вимог.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що постанова про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, скасована із підстав допущення процесуальних порушень працівником міліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 03.10.2015 року, та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вказаною постановою суду не спростовано факт продажу цигарок неповнолітньому ОСОБА_5

Твердження позивача про відсутність фіскального чека в матеріалах справи, який би підтвердив факт продажу цигарок неповнолітньому ОСОБА_5, спростовано письмовими поясненнями останнього, в яких вказано, що продавцем чек не було видано.

Зважаючи на доведеність факту продажу 03.10.2014 року цигарок неповнолітній особі в належному позивачеві кіоску НОМЕР_2, у відповідача наявні підстави для застосування фінансових санкцій до суб'єкта господарювання відповідно до частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". При цьому, застосований рішенням від 02.04.2015 року № розмір штрафних санкцій, відповідає абзацу дев'ятому частини другої статті 17 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши вищевикладене, суд прийшов висновку, що рішення ГУ ДФС у Волинській області від 02.04.2015 року № , прийняте відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства України та в межах наданих йому повноважень, а тому в задоволенні адміністративного позову про визнання протиправним та скасування рішення слід відмовити повністю.

Протилежного в судовому засіданні не встановлено.

Інші твердження позивача та його представника не спростовують висновків суду, зроблених в судовому засіданні.

Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, то за правилами статті 94 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 10 відсотків від розміру ставки судового збору йому не повертається. Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" у зв'язку із відмовою у задоволенні позову решта суми судового збору, що становить 1644,30 грн. (1827,00 грн. - 182,70 грн.), підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 02.04.2015 року № відмовити повністю.

Стягнути фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 1644,30 грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні тридцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 18 травня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк