Справа № 803/875/15-а
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Справа № 803/875/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю представника відповідача Пруса Б.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Луцьку адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області до Фермерського господарства "Поділля" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у Луцькому районі Волинської області (далі - УПФ України у Луцькому районі) звернулося з позовом про стягнення з фермерського господарства "Поділля" (далі - ФГ "Поділля") заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період лютий-квітень 2015 року в сумі 2451 грн. 33 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зобов'язаний проводити відшкодовування Пенсійному фонду сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пунктів "б"-"з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Заборгованість ФГ "Поділля" з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період лютий-квітень 2015 року становить 2451 грн.33 коп. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаний період, яка виникла в результаті недотримання порядку відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Позивач, суб'єкт владних повноважень, свого представника у судове засідання не направив, проте в заяві від 19 травня 2015 року представник позивача просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі .

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення адміністративного позову з тих підстав, що громадянка ОСОБА_2 не входить до переліку осіб, пільгова пенсія за яких відшкодовується відповідно до частини другої розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а входить до пільговиків, які передбачені пунктом "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як жінка яка працювала у сільськогосподарському виробництві і виховала п'ятеро і більше дітей, тобто, пенсія їй повинна виплачуватись за рахунок коштів Державного бюджету України, що не покладає на ФГ "Поділля" зобов'язань зі сплати коштів до Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа (далі - КАС України), яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Оскільки в судове засідання представник позивача не прибув (при цьому, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, що є його правом), зазначене не перешкоджає судовому розгляду, а тому дану справу можливо розглянути і вирішити без участі представника позивача на основі наявних матеріалів.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ФГ "Поділля" є юридичною особою, перебуває на обліку в УПФ України у Луцькому районі Волинської області як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зобов'язане відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року №400/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 цього ж Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Як передбачено статтею 3 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують внески до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.

Згідно з підпунктами 6.4, 6.8 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду №21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663 (з наступними змінами та доповненнями), розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Як слідує з розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2015 року та листа УПФ України в Луцькому районі від 14 січня 2015 року №105/03-14, ФГ "Поділля" зобов'язане щомісяця сплачувати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій громадянці ОСОБА_2 в розмірі 817,11 грн. Відповідно до розрахунку ціни позову про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій з ФГ "Поділля" за період лютий-квітень 2015 року відповідачу нараховано для відшкодування органам Пенсійного фонду витрати на виплату на доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 2451 грн. 33 коп., що також підтверджується карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком 2 за період з 01.02.2015 року по 18.05.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи позивач направляв до відповідача остаточні розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за 2014 рік та щомісячний розмір відшкодувань на 2015 рік, однак суми заборгованості залишилися непогашеними.

Суд, також звертає увагу на те, що згідно з пунктом "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про призначення пенсії на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей" від 16.05.1992 року №244, жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працювала в ФГ "Поділля". При цьому вона, як матір, що виховала п'ятеро і більше дітей та працювала у сільськогосподарському виробництві, набула права на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від №1788-XII. Зазначене підтверджується копіями протоколу від 30.07.2008 року про призначення пенсії пенсіонерці ОСОБА_2, розрахунку трудового стажу, трудової книжки ОСОБА_2 та подання ФГ "Поділля".

Відповідно до п.6.2 Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, принцип пропорційності, визначений у пункті 6.2 Інструкції №21-1 ґрунтується саме на основі спеціального трудового стажу, який необхідний для призначення пільгової пенсії.

Для призначення пенсії ОСОБА_2 стаж з попередніх підприємств, як і тривалість стажу на останньому місці роботи не мають жодного правового значення, оскільки вирішальним фактором є сам факт роботи у сільськогосподарському виробництві.

Стосовно доводів представника відповідача про те, що вказаний пенсіонер має право на державне пенсійне забезпечення суд зазначає наступне.

Пунктом 3 частини 3 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

В таких випадках розміри пенсій фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України (підпункт 6 пункту 3 Розділу ХV Прикінцевих положень вказаного Закону).

Отже, посилання представника відповідача на те, що пенсія вищевказаній особі повинна виплачуватись за рахунок Державного бюджету України, а тому не підлягає відшкодуванню господарством є безпідставним.

Верховним Cудом України неодноразово було висловлено правову позицію у даній категорії справ, а саме встановлено, що обов'язок по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів частини першої статті 13 Закону №1788-XII, покладається на відповідача (зокрема, в постановах Верховного суду України від 19.03.2013 по справах №21-59а13, №21-60а13).

При цьому, згідно з частини першої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, оскільки за відповідачем, як платником страхових внесків, рахується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період лютий-квітень 2015 року в сумі 2451 грн. 33 коп., доказів сплати вказаних коштів відповідачем не надано, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 160 ч.3, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статей 1, 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", частини 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фермерського господарства "Поділля" (45614, Волинська область, Луцький район, село Смолигів, вулиця Миру, будинок 100, ідентифікаційний код юридичної особи 13367668) на користь Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області (43001, місто Луцьк, вулиця Ковельська, будинок 68, ідентифікаційний код юридичної особи 20130414, р/р 43 у ВОУ ВАТ "Державний ощадний банк України") заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з лютого по квітень 2015 року в загальній сумі 2451,33 грн. (дві тисячі чотириста п'ятдесят одна гривня тридцять три копійки).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 22 травня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук