Справа № 810/1650/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/1650/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року 810/1650/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у м. Славутич Київської області до товариства з обмеженою відповідальністю "Нерафа" про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

17 квітня 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Славутичі Київської області (далі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Нерафа" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 81 грн 14 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача існує заборгованість зі сплати страхових внесків від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань за 2007 р. на загальну суму 81 грн 14 коп.

На підставі ст. 183-2 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку скороченого провадження.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши інші матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

27 листопада 1991 р. відповідач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується копією довідки про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 1706/2001 (а.с. 5), та є платником страхових внесків від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідачем до позивача було подано розрахункову відомість про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за ІІІ квартал 2007 р., в якому ним самостійно було нараховано зобов’язання у сумі 81 грн 14 коп. (а.с. 6-7).

У зв’язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив названу заборгованість, позивачем було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ст. 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 р. №16/98-ВР (далі - Основи) загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом (далі - роботодавець), громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 4 Основ страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, є видом загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Як убачається з ч. 5 ст. 21 Основ (у редакції, що на момент виникнення спірних правовідносин) обов’язок сплачувати внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань покладався виключно на роботодавця.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 р. №1105-XIV (у редакції, що на момент виникнення спірних правовідносин) (далі – Закон України № 1105-XIV) роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду.

Згідно з вимогами ст. 22 Основ до 1 січня 2011 року порядок здійснення платежів і резервування коштів, строки сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначались законами України з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Як убачається з ч. 6 ст. 47 Закону України №1105-XIV, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування" від 11 січня 2001 р. №2213-III (у редакції, що на момент виникнення спірних правовідносин), ст. 45 Закону України №1105-XIV відповідач зобов’язаний щомісячно сплачувати до Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань страхові внески.

Згідно з вимогами п. 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 р. № 2464-VI стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 р., в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 р. не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Згідно з п. 5.8 вказаної Інструкції при стягненні недоїмки за платежами до Фонду строки давності не застосовуються.

Наявні матеріали справи свідчать, що у відповідача існує заборгованість зі сплати страхових внесків від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань за 2010 р. на загальну суму 81 грн 14коп.

Дана обставина підтверджується розрахунковою відомісттю про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за ІІІ квартал 2007 р., в якому ним самостійно було нараховано зобов’язання у сумі 81 грн 14 коп. (а.с. 6-7).

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду надано не було.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню, складає 81 грн 14 коп., а отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача – суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нерафа" на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Славутичі Київської області суму 81 (вісімдесят одну) грн 14 коп.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.