Справа № 808/2006/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року (14 год. 55 хв.) Справа № 808/2006/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за поданням: Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, м. Енергодар

до: Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке», с. Велика Знам'янка

про: стягнення коштів за податковим боргом з рахунків платника податків у банках та за рахунок готівки, -

ВСТАНОВИВ:

Енергодарська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - заявник або Енергодарська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області) звернулась із поданням до Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» (далі - підприємство або ДП «СГП «Запорізьке»), в якому заявник просить суд стягнути кошти з рахунків платника податків - Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» у банках, обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, за податковим боргом в сумі 286 790,48 грн., в тому числі з податку на прибуток підприємства в розмірі 89 188,31 грн., з податку на додану вартість в розмірі 165 836,36 грн., з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 31 255,81 грн., по адміністративним штрафам та іншим санкціям в розмірі 510,00 грн.

В обґрунтування вимог подання зазначає, що ДП «СГП «Запорізьке» має податковий борг перед бюджетом в сумі 286 790,48 грн., в тому числі з податку на прибуток підприємства в розмірі 89 188,31 грн., з податку на додану вартість в розмірі 165 836,36 грн., з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 31 255,81 грн., по адміністративним штрафам та іншим санкціям в розмірі 510,00 грн. Заборгованість підприємства виникла в результаті несплати ДП «СГП «Запорізьке» в повному обсязі узгоджених сум грошових зобов'язань, самостійно задекларованих підприємством та донарахованих контролюючим органом згідно податкових повідомлень-рішень форми «Р» від 25.02.2015 №№ , , . Також, заявник вказує, що підприємству була нарахована пеня з податку на прибуток підприємства в розмірі 6 864,12 грн., з податку на додану вартість в розмірі 7 967,43 грн. та з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 115,47 грн. Зазначає, що заявником вживались, передбачені нормами Податкового кодексу України, заходи щодо стягнення з підприємства заборгованості. Однак, направлена 05.02.2015 на адресу підприємства податкова вимога форми «Ю» від 05.02.2015 № 24-25 залишилась без виконання. Враховуючи, що на сьогодні податковий борг підприємства є не погашеним до бюджету, Енергодарська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області просить стягнути його в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.04.2015 відкрито провадження у справі за поданням № 808/2006/15 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 08.04.2015.

Представник заявника в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документальні підтвердження.

08.04.2015 від Енергодарської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області до суду надійшла заява (вх. № 15149) про уточнення позовних вимог, визначених у поданні. В обґрунтування заяви зазначає, що 07.04.2015 ДП «СГП «Запорізьке» частково погашено заборгованість з плати за землю на загальну суму 22 285,54 грн. Таким чином, підприємством в повному обсязі погашено податковий борг з плати за землю за грудень 2014 року в сумі 8 854,80 грн., за січень 2015 року в сумі 11 142,77 грн. та пеня в розмірі 115,47 грн., а також частково сплачено заборгованість за лютий 2015 року. Залишок податкового боргу з плати за землю за вказаний період станом на 08.04.2015 становить 8 970,27 грн. З урахуванням викладеного, Енергодарська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області просить стягнути з ДП «СГП «Запорізьке» податковий борг в сумі 264 504,94 грн., в тому числі з податку на прибуток підприємства в розмірі 89 188,31 грн., з податку на додану вартість в розмірі 165 836,36 грн., з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 8 970,27 грн., по адміністративним штрафам та іншим санкціям в розмірі 510,00 грн.

Також, заявник просить розглянути подання без участі представника Енергодарської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, з урахуванням уточнених позовних вимог.

Як передбачено ч. 1 ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи.

Оскільки заява Енергодарської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про зменшення вимог подання не суперечить вимогам ст. 137 КАС України, суд прийняв її до розгляду.

В судове засідання прибув представник ДП «СГП «Запорізьке». Проти вимог подання заперечив в повному обсязі, посилаючись на неправомірність винесення контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 25.02.2015 №№ , , . Зокрема, представник підприємства зазначив, що висновки органу ДФС щодо наявних фактів порушень та не підтвердження відповідних операцій по розрахункам з бюджетом відносно правильності обчислення та сплати податку на прибуток, податку на додану вартість, а також земельного податку є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідні первинні, облікові та інші цивільно-правові документи вилучено у підприємства на підставі судових рішень в рамках проведення досудового слідства по кримінальному провадженню № 00012 від 03.06.2014. З урахуванням викладеного, з метою доведення незаконності та необґрунтованості прийнятих податкових повідомлень-рішень, представником ДП «СГП «Запорізьке» заявлено клопотання про зупинення провадження у справі за поданням.

Згідно ч. 8 ст. 183-3 КАС України, у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню.

Розгляд подання відбувається за участю органу доходів і зборів, що його вніс, та платника податків, стосовно якого його внесено.

Неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 41 КАС України, відповідно до якої у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись положеннями статей 41, 128, 183-3 КАС України, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду подання за відсутності представника заявника на підставі наявних у справі доказів у письмовому провадженні.

Вирішуючи заявлене представником підприємства клопотання про зупинення провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - до терміну, встановленого судом.

Предметом розгляду подання, в рамках даної адміністративної справи, є стягнення з ДП «СГП «Запорізьке» податкового боргу, а не визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих контролюючим органом за результатами здійснення позапланової документальної виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

На момент розгляду справи за поданням, представником підприємства не надано суду доказів здійснення ДП «СГП «Запорізьке» процедури адміністративного або судового оскарження вищезазначених податкових повідомлень-рішень. Більш того, представник підприємства зазначив, що наразі процедуру судового оскарження податкових повідомлень-рішень не розпочато.

Отже, вирішення питання та дослідження обставин щодо законності та обґрунтованості винесення контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 25.02.2015 №№ , , згідно ст. 11 КАС України, виходить за межі вимог подання.

З урахуванням викладеного та враховуючи скорочені строки розгляду справ за поданням, суд вважає клопотання представника ДП «СГП «Запорізьке» необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.04.2015, Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» () зареєстроване як юридична особа 30.04.2009, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - 1 000404.

Згідно довідки про взяття на облік платника податків від 03.04.2014 № 078, підприємство перебуває на обліку у Енергодарській ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області (Кам'янсько-Дніпровське відділення) з 30.04.2009 за № 14.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України) визначено обов'язок платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

За приписами п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України, податок на прибуток підприємств нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Згідно п. 137.4 ст. 137 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом є календарний рік з урахуванням положень, визначених пунктом 57.1 статті 57 цього Кодексу. Податковий (звітний) рік для платників податків починається з першого календарного дня податкового (звітного) року і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) року.

Судом з'ясовано, що 02.03.2015 ДП «СГП «Запорізьке» подано до Енергодарської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області (Кам'янсько-Дніпровське відділення) податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, згідно якої підприємством самостійно визначено до сплати в бюджет податку на прибуток в сумі 23 576,00 грн.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Як передбачено ст. 67 Конституції України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як зазначено в пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Оскільки у передбачений законом термін відповідач не сплатив до бюджету задекларовану суму податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємства, то вона набула статусу податкового боргу.

Судом з'ясовано, що заборгованість підприємства з податку на прибуток за вищезазначеною податковою декларацією була зменшена за рахунок переплати в розмірі 0,56 грн. та становить 23 575,44 грн., що підтверджується карткою особового рахунку платника податків за спірний період.

Також, пунктом 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України передбачено, що звітним (податковим) періодом з податку на додану вартість є календарний місяць.

Пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

З матеріалів справи судом встановлено, що ДП «СГП «Запорізьке» були подані до Енергодарської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області (Кам'янсько-Дніпровське відділення) податкові декларації з податку на додану вартість за наступні періоди:

- податкова декларація від 18.02.2015 за січень 2015 року, відповідно до якої підприємством самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 6 057,00 грн.;

- податкова декларація від 20.03.2015 за лютий 2015 року, відповідно до якої підприємством самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 8 900,00 грн.

Оскільки, сума самостійно задекларованих податкових зобов'язань з податку на додану вартість, згідно поданих до контролюючого органу вищевказаних податкових декларацій, не була сплачена ДП «СГП «Запорізьке» у визначені законодавством строки (по термінам сплати 02.03.2015, 30.03.2015), то вона набула статусу податкового боргу.

Згідно картки особового рахунку платника податків, станом на 02.03.2015 на рахунку ДП «СГП «Запорізьке» була наявна переплата в сумі 424,32 грн.

Таким чином, з урахуванням наявної на рахунку переплати, заборгованість підприємства за вказаними деклараціями становить 14 532,68 грн.

Також з матеріалів справи судом встановлено, що в період з 21.10.2014 по 31.01.2015 фахівцями Енергодарської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено позапланову документальну виїзну перевірку ДП «СГП «Запорізьке» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 30.09.2014, якою встановлені наступні порушення:

- п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток до сплати в бюджет в сумі 61 220,00 грн., в т.ч. за 2-4 квартал 2011 року (4 квартал 2011 року) у сумі 14 221,00 грн.; за 1 квартал 2012 року у сумі 9 557,00 грн.; за півріччя 2012 року у сумі 17 085,00 грн.; за 3 квартали 2012 року у сумі 22 520,00 грн.; за 2012 рік у сумі 30 012,00 грн.; за 2013 рік у сумі 16 987,00 грн.

- п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 114 669,00 грн., в т.ч. по періодах за квітень 2014 року на суму 48,00 грн., за липень 2014 року на суму 63 040,00 грн., за серпень 2014 року на суму 17 208,00 грн., за вересень 2014 року на суму 34 373,00 грн.

- п. 44.1, п. 44.2, п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України підприємством не надано до Енергодарської ОДПІ для проведення позапланової перевірки первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, податкової звітності та інших документів, що пов'язані з обчисленням та сплатою податків і зборів.

За результатами даної перевірки Енергодарською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області складено акт від 06.02.2015 № 7/22-07/36418685, примірник якого отримано уповноваженою особою ДП «СГП «Запорізьке» 12.02.2015, про що свідчить надана заявником копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

На підставі акту перевірки від 06.02.2015 № 7/22-07/36418685 Енергодарською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області винесені наступні податкові повідомлення-рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.02.2015 № , відповідно до якого підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на 58 748,75 грн., з яких за основним платежем - 46 999,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 11 749,75 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.02.2015 № , відповідно до якого підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 143 336,25 грн., з яких за основним платежем - 114 669,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 28 667,25 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.02.2015 № , відповідно до якого підприємству збільшено суму грошового зобов'язання за адміністративними штрафами та іншими санкціями в розмір 510,00 грн.

Судом з'ясовано, що вказані податкові повідомлення-рішення отримані уповноваженою особою підприємства 28.02.2014, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України зазначено, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Представником підприємства не надано суду доказів оскарження вищезазначених податкових повідомлень-рішень в адміністративному або судовому порядку.

Відтак, суд приходить до висновку, що грошові зобов'язання донараховані підприємству згідно податкових повідомлень-рішень форми «Р» від 25.02.2014 №№ , № , № вважаються узгодженими та підлягають сплаті в порядку та строки, передбачені п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України.

Оскільки сума узгоджених грошових зобов'язань, згідно вищезазначених податкових повідомлень-рішень, підприємством у встановлені законодавством строки не сплачена, то вона набула статусу податкового боргу.

Крім того, згідно п.п. 129.1.2 п. 129.1 Податкового кодексу України у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до п. 131.1 ст. 131 Податкового кодексу України, нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

На підставі п.п. 129.1.2 п. 129.1 Податкового кодексу України підприємству було нараховано пеню з податку на прибуток в розмірі 6 864,12 грн. та з податку на додану вартість в розмірі 7 967,43 грн.

Отже, підсумовуючи вищенаведені, встановлені судом, обставини, за підприємством рахується податковий борг з податку на прибуток підприємства в розмірі 89 188,31 грн., з податку на додану вартість в розмірі 165 836,36 грн. та по адміністративним штрафам та іншим санкціям в розмірі 510,00 грн.

Крім того, підприємство має податковий борг з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 8 970,27 грн., який виник на підставі наступного.

Як передбачено ст. 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

З матеріалів справи судом з'ясовано, що ДП «СГП «Запорізьке» подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 17.04.2014 за 2014 рік, згідно якої відповідачем самостійно нараховано та задекларовано до сплати земельного податку на 2014 рік в сумі 107 056,14 грн. Розмір щомісячних платежів у період з січня 2014 року по листопад 2014 року (включно) становить 8 921,35 грн. та за грудень 2014 року - 8 921,29 грн.

Також, ДП «СГП «Запорізьке» подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20.02.2015 за 2015 рік, згідно якої відповідачем самостійно нараховано та задекларовано до сплати земельного податку на 2015 рік в сумі 133 713,07 грн. Розмір щомісячних платежів у період з січня 2015 року по листопад 2015 року (включно) становить 11 142,77 грн. та за грудень 2015 року - 11 142,60 грн.

Згідно п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У передбачений законом термін відповідачем не сплачено в повному обсязі задекларовану суму податкових зобов'язань з земельного податку за грудень 2014 року, за січень та лютий 2015 року, тому вона набула статусу податкового боргу.

Крім того, згідно п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Судом з'ясовано, що на підставі п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 підприємству нараховано пеню з земельного податку з юридичних осіб в сумі 115,47 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що підприємством часткового погашено заборгованість з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 22 285,44 грн., що підтверджується наданою заявником карткою особового рахунку платника податків станом на момент розгляду подання.

Таким чином, за підприємством рахується заборгованість з земельного податку з юридичних осіб за лютий 2015 року в сумі 8 970,27 грн.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у п.п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Судом з'ясовано, що 05.02.2015 Енергодарською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області направлено на адресу підприємства податкову вимогу форми «Ю» від 05.02.2015 № 24-25 на загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями в розмірі 20 874,74 грн., яка отримана уповноваженою особою підприємства 10.02.2015, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Наразі, податкова вимога форми «Ю» від 05.02.2015 № 24-25 в порядку визначеному ст. 60 Податкового кодексу України заявником не відкликана, оскільки з моменту її виставлення заборгованість ДП «СГП «Запорізьке» залишається не погашеною, що підтверджується картками особового рахунку платника податків за спірний період та довідкою про заборгованість підприємства.

Згідно пп. 95.1 - 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

За приписами п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно довідки Енергодарської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, станом на 08.04.2015 за підприємством обліковується податковий борг з податку на прибуток підприємства в розмірі 89 188,31 грн., з податку на додану вартість в розмірі 165 836,36 грн., з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 8 970,27 грн., по адміністративним штрафам та іншим санкціям в розмірі 510,00 грн.

Під час розгляду справи, підприємством не було надано суду доказів повного або часткового погашення заборгованості, нормативно та документально обґрунтованих заперечень проти подання, а також доказів, які б спростовували доводи заявника.

Посилання представника підприємства на неправомірність прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень №№ , , суд не приймає до уваги, оскільки по-перше, підприємством не надано суду доказів судового оскарження даних податкових повідомлень-рішень у порядку, передбаченому чинним податковим законодавством, а по-друге, встановлення обставин щодо правомірності їх винесення виходить за межі розгляду даної справи.

Суд зазначає, що наведені представником підприємства обставини не є спором про право, оскільки розмір самого податкового боргу ним не заперечується.

На підставі викладеного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи, що заборгованість підприємства залишається не погашеною до бюджету, суд дійшов до висновку, що подання Енергодарської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 14, 41, 71, 86, 94, 128, 159-163, 183-3 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків платника податків у банках та за рахунок готівки, - задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків платника податків - Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» (71312, Запорізька область, Кам'янсько-Дніпровський район, с. Велика Знам'янка, вул. Леніна, буд. 553, ) у банках, обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, кошти за податковим боргом в сумі 264 504,94 (двісті шістдесят чотири тисячі п'ятсот чотири гривні 94 коп.) грн., в тому числі:

- на користь Державного бюджету (, р/р 0142, код бюджетної класифікації 11020100, банк - УДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) податковий борг з податку на прибуток підприємства в розмірі 89 188,31 (вісімдесят дев'ять тисяч сто вісімдесят вісім гривень 31 коп.) грн.;

- на користь Державного бюджету (, р/р 0142, код бюджетної класифікації 14010100, банк - УДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 165 836,36 (сто шістдесят п'ять тисяч вісімсот тридцять шість гривень 36 коп.) грн.;

- на користь Місцевого бюджету Великозням'янської сільської ради (, р/р 0145, код бюджетної класифікації 13050100, банк - УДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) податковий борг з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 8 970,27 (вісім тисяч дев'ятсот сімдесят гривень 27 коп.) грн.;

- на користь Державного бюджету (, р/р 0142, код бюджетної класифікації 11020100, банк - УДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) податковий борг по адміністративним штрафам та іншим санкціям в розмірі 510,00 (п'ятсот десять гривень 00 коп.) грн.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України -з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко