Справа № П/811/1044/15
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа №П/811/1044/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області

відповідача-2: Сірака Сергія Вікторовича, начальника Гайворонського районного відділу УМВС України в області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3

про визнання протиправними та скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

за участю:

секретаря судового засідання - Дмитрієвої А.В.,

представників:

позивача - не з'явився,

відповідача-1 - Турчин О.М.,

відповідача-2 - не з'явився,

третьої особи - не з'явився.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Сірака Сергія Вікторовича, начальника Гайворонського районного відділу УМВС України в області про:

- визнання протиправним та скасування наказу УМВС України в області від 10.03.2015 р. №92 о/с у частині призначення ОСОБА_1 на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області;

- визнання протиправним та скасування наказу УМВС України в області від 10.03.2015 р. №92 о/с у частині призначення ОСОБА_3 на посаду помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області;

- визнання протиправними дій начальника Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області Сірака С.В. щодо подання на кадрову комісію УМВС України в області кандидатури ОСОБА_1 на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області без її згоди та зобов'язання його згідно трудового законодавства та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України подати кандидатуру ОСОБА_1 на посаду помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області до УМВС України в області;

- зобов'язання УМВС України в Кіровоградській області із дотримання першочергового права ОСОБА_1 у відповідності до чинного трудового законодавства та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України призначити ОСОБА_1 на посаду помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області до УМВС України в області.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що під час призначення ОСОБА_3 на посаду помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області не було враховано, що ОСОБА_1 має більший стаж в ОВС (19,5 років), освіту за спеціальністю «Правознавство», а не «Правоохоронна діяльність» та самостійно виховує двох малолітніх дітей.

Також позивач зазначає, що їй не було надано списку усіх вакантних посад у Гайворонському райвідділі, яких на той час було 9 та призначено без її згоди на посаду дільничного інспектора міліції, при цьому відповідно до посадової інструкції до обов'язків дільничного інспектора міліції входять обов'язки: заступати у цілодобові наряди, виїжджати на адміністративні дільниці у будь-яку пору доби, розкривати злочини, припиняти адміністративні правопорушення, зупиняти насильницькі дії у сім'ях, перевіряти у нічний час підобліковий спецконтингент та інше.

Представником відповідача-1 до суду подано заперечення на позовну заяву у відповідності до якого позовні вимоги ним не визнаються у повному обсязі, оскільки у зв'язку зі скороченням посади, яку займала ОСОБА_1 її призначено на вакантну рівнозначну посаду у межах територіальної одиниці, де вона проживає.

Представник відповідача-1 вказує, що позивач була призначена на рівнозначну посаду, тоді як посада помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області на яку претендувала ОСОБА_1 була для неї вищою, а просування по службі здійснюється відповідно до п.43 Положення про проходження служби, відтак враховуючи всі обставини на посаду помічника начальника призначено іншого кандидата - ОСОБА_3

Разом з тим, представник відповідача-1 наголошує, що призначення на посаду відноситься до виключної компетенції УМВС України в Кіровоградській області, а тому зобов'язуючи УМВС призначити ОСОБА_1, на посаду помічника начальника, суд фактично перебере на себе повноваження органу.

У судове засідання позивач не з'явилася, до суду подано заяву про проведення судового засідання без її участі (а.с.124).

Представник відповідача-1 у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог.

Відповідач-2 та третя особа у судове засідання 13.05.2015 р. не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується розписками про вручення судових повісток (а.с.117, 118).

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 13.05.2015 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 18.05.2015 р., про що повідомлено сторонам під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача-1, відповідача-2 та третьої особи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 15.08.1995 р. проходить службу в органах внутрішніх справ України (а.с.54-58).

Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 24.06.2003 р. №227 о/с ОСОБА_1 призначено старшим інспектором групи роботи з персоналом Гайворонського районного відділу УМВС України в області з 13 червня 2003 року (а.с.51).

Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 25.02.2015 р. №193 дск «Про скорочення штатної чисельності» з метою приведення штатної чисельності органів і підрозділів Міністерства внутрішніх справ, що утримується з державного бюджету, у відповідність до Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» та відповідно до наказу МВС від 10.02.2015 р. №141 внесено зміни у штаті УМВС України в Кіровоградській області з огляду на які у Гайворонському районному відділі реорганізовано Сектор кадрового забезпечення шляхом скорочення всіх посад (кількість скорочених посад - 2) та введено посаду помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення (категорія персоналу - начальницький склад) із посадовим окладом 850 - 950 грн. (а.с.48-50).

Із зазначеним наказом позивач ознайомлена 27.02.2015 р. (а.с.96).

Як встановлено судом, до 25.02.2015 р. у Секторі кадрового забезпечення Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області працювали ОСОБА_3 на посаді начальника сектору кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в області (а.с.61, зі зворотного боку) та ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в області (а.с.56), при цьому у відповідному Секторі (відділі) ОСОБА_3 працює з 21.02.2013 р. (а.с.60, зі зворотного боку), ОСОБА_1 з 13.06.2003 р. (а.с.55, зі зворотного боку).

25.02.2015 р. ОСОБА_1 звернулася до начальника УМВС України в Кіровоградській області з рапортом про призначення її на посаду помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в області, так як ст.184 КЗпП України їй, як матері, яка має дітей до 14 років та сама їх утримує, гарантовано право на залишення на роботі. Також у рапорті ОСОБА_1 вказано, що її безперервний стаж в ОВС становить 19,5 років, з яких у кадровій службі - 12 років (а.с.98).

Окрім того, 25.02.2015 р. ОСОБА_3 подано рапорт щодо згоди на зайняття посади помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області. При цьому зазначений рапорт письмово погоджений начальником Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області полковником міліції Сіраком С.В. та начальником УКЗ УМВС полковником міліції Ярошенком В.Д. (а.с.102).

Відповідно до акта від 04.03.2015 р. «Про ознайомлення ОСОБА_1 зі списком вакантних посад в Гайворонському районному відділі УМВС України в області» встановлено, що позивача ознайомили зі списком вакантних 6 посад, а саме: начальник сектору дільничних інспекторів міліції (1 посада), старший ДІМ СДІМ (1 посада), ДІМ СДІМ (2 посади), оперуповноважений СКР (1 посада), фельдшер медичної служби (1 посада) та запропонували посаду дільничного інспектора міліції міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області (а.с.97).

У зазначеному акті ОСОБА_1 вказано, що у переліку відсутня посада помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського РВ УМВС України в області (а.с.97, зі зворотного боку).

Водночас у поданій до суду заяві позивач зазначала, що у Гайворонському райвідділі станом на 23.02.2015 р. налічувалося 9 вакантних посад, а саме: заступник начальника слідчого відділення (1 посада), начальник сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки (1 посада), помічник начальника районного відділу - оперативний черговий чергової частини штабу (1 посада), старший оперуповноважений сектору карного розшуку кримінальної міліції (1 посада), оперуповноважений сектору карного розшуку кримінальної міліції (1 посада) (а.с.124).

У судовому засіданні представник відповідача-1 пояснила, що позивача ознайомлювали з переліком посад, які були вакантними станом на 25.02.2015 р., тобто на час скорочення посади, яку займала ОСОБА_1

При цьому наявність станом на 25.02.2015 р. саме 6 вакантних посад зазначених в акті від 04.03.2015 р. підтверджено довідкою Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області від 12.05.2015 р. №27/1681 (а.с.129).

Водночас, суд враховує, що ОСОБА_1 не подано рапорту щодо жодної із вакантних посад із якими її ознайомлено у відповідності до акта від 04.03.2015 р.

Зі змісту протоколу засідання кадрової комісії УМВС України в Кіровоградській області від 10.03.2015 р. №9 встановлено, що на засіданні кадрової комісії в процесі обговорення було розглянуто рапорт ОСОБА_1 від 25.02.2015 р. щодо призначення її на вищестоящу посаду помічника начальника районного відділу кадрового забезпечення Гайворонського РВ УМВС України в області, але позитивного рішення прийнято не було, а тому з урахуванням наявних у ОСОБА_1 діючих дисциплінарних стягнень, зважаючи на психоемоційний стан в колективі та думку керівництва Гайворонського РВ, виходячи із її сімейного стану, прийнято рішення про залишення ОСОБА_1 для подальшого проходження служби в даному райвідділі та призначення її на рівнозначну посаду дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського РВ УМВС України в області (а.с.90).

Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 10.03.2015 р. №92 о/с призначено капітана міліції ОСОБА_1 дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області з 25 лютого 2015 року з посадовим окладом 650 гривень, звільнивши її з посади інспектора сектору кадрового забезпечення цього ж районного відділу УМВС України в області на підставі протоколу кадрової комісії УМВС від 10.03.2015 р. №9 та наказу УМВС від 25.02.2015 р. №193 (а.с.53). Зазначеним наказом також призначено майора міліції ОСОБА_3 помічником начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в області з 25.02.2015 р. з посадовим окладом 950 грн., звільнивши її з посади начальника сектору кадрового забезпечення цього ж районного відділу УМВС України в області на підставі рапорту, подання, атестаційного листа, листа узгодження та наказу УМВС від 25.02.2015 р. №193 (а.с.52, 102, 103-104).

Питання пов'язані з прийняттям, проходженням та звільненням зі служби в органах Внутрішніх Справ України регулюється спеціальними законами, зокрема, Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 р. №565-ХІІ та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991р. N114 (далі - Положення).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.6 Положення посади середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ комплектуються особами, які мають вищу або спеціальну середню освіту і відповідають вимогам служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до абз.3 п.21 Положення особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників.

У відповідності до п.40 Положення, призначення на посади рядового і начальницького складу провадиться відповідними начальниками згідно з номенклатурою посад, що визначається Міністром внутрішніх справ відповідно до його компетенції.

Судом встановлено, що позивач, якому присвоєно спеціальне звання капітана міліції відповідно до п.2 Положення відноситься до середнього начальницького складу органів внутрішніх справ, ОСОБА_3, як майор міліції відноситься до старшого начальницького складу.

Підпунктом «г» п.64 Положення визначено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Згідно з пп.«а», «б» п.42 Положення переміщення по службі осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу провадиться: на вищі посади - в порядку просування по службі; на рівнозначні посади - у разі службової необхідності, проведення планової заміни в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, а також для доцільнішого використання з урахуванням їх ділових і особистих якостей, стану здоров'я, віку та підготовки за новою спеціальністю.

Рішення про переміщення по службі осіб середнього, старшого або вищого начальницького складу приймається відповідним начальником з урахуванням думки їх прямих начальників і колективу працівників.

Водночас згідно з п.43 Положення просування по службі осіб рядового і начальницького складу провадиться, як правило, на конкурсній основі з урахуванням їх ділових і особистих якостей, результатів роботи і проявленої здатності виконання обов'язків на вищій посаді, а також висновків атестації.

Відтак за умови скорочення штату особа, посаду якої скорочено може бути звільнена за умови не можливості подальшого використання її на службі, в іншому ж разі така особа підлягає призначенню на іншу посаду шляхом переміщення. При цьому під час здійснення переміщення підлягає врахуванню думка прямих начальників та колективу працівників, згода самого працівника, зважаючи на обов'язок встановлений абз.3 п.21 Положення не є обов'язковою.

Як встановлено судом при здійсненні переміщень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідачем-1 враховано думку начальника Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області підполковника міліції Сірака С.В., який погодив призначення ОСОБА_3 на посаду помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області (а.с.102) та думку колективу працівників Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області, яка викладена у доповідній записці про аналіз вивчення соціально-психологічного клімату Гайворонського РВ та соціометричного статусу окремих працівників протягом 2010 - 2014 років, складену 05.03.2015 р. начальником ВПЗ УКЗ УМВС України в Кіровоградській області підполковником міліції Літвіновою Т.Р. (а.с.105-107).

Зважаючи на те, що висловлення думки щодо переміщення по службі працівників Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області є обов'язком начальника Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області Сірака С.В., як їх прямого начальника, то позовна вимога про визнання протиправними дій начальника Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області Сірака С.В. щодо подання на кадрову комісію УМВС України в області кандидатури ОСОБА_1 на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області без її згоди та зобов'язання його згідно трудового законодавства та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України подати кандидатуру ОСОБА_1 на посаду помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області до УМВС України в області задоволенню не підлягає.

З огляду на посадові обов'язки помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області (посада на яку претендували ОСОБА_1 та ОСОБА_3) (а.с.138-139), начальника сектору кадрового забезпечення Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області (посада, яку до 25.02.2015 р. займала ОСОБА_3.) (а.с.136-137) та інспектора сектору кадрового забезпечення Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області (посада, яку до 25.02.2015 р. займала ОСОБА_7) (а.с.135-136), враховуючи розмір окладу за вказаними посадами (а.с.91) суд дійшов висновку, що посада помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області є рівнозначною посаді начальника сектору кадрового забезпечення Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області. Таким чином, при призначенні ОСОБА_3 на рівнозначну посаду помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області не здійснювалося її просування по службі, а тому таке переміщення не потребувало конкурсної основи.

Також суд вважає безпідставним посилання позивача на ст.ст.42, 184 КЗпП України як на підстави для переважного права зайняття посади помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області.

Так, у відповідності до ч.1, 2 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема, сімейним - при наявності двох і більше утриманців; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.

З аналізу зазначеної норми встановлено, що нею визначаються обставини, які надають працівнику переважне право залишення на роботі, а не переважне право для зайняття іншої посади у випадку скорочення.

Зважаючи на викладене наявність у позивача на утриманні двох дітей та тривалий безперервний стаж служби в ОВС не встановлює переваг під час її переміщення по службі.

Пунктом 17 Положення визначено, що вагітні жінки і матері з числа осіб рядового і начальницького складу користуються всіма правами і пільгами, встановленими законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Тобто ч.3 ст.184 КЗпП України забороняє звільнення одиноких матерів та покладає на роботодавця обов'язок із працевлаштування таких осіб у випадку повної ліквідації підприємства, установи, організації.

У відповідності до змісту п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» одинока матір - жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама.

ОСОБА_1 самостійно виховує доньку - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. та сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 р., що підтверджується, свідоцтвами про народження та рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.04.2012 р. у справі №1103/126/2012, яким розірвано шлюб, зареєстрований поміж ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с.6, 7).

Разом з тим, як встановлено судом, позивача не було звільнено зі служби внаслідок скорочення займаної нею посади. Натомість, ОСОБА_1, з огляду на розмір посадового окладу та місце несення служби, призначено на рівнозначну посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області.

Відтак гарантії встановлені ст.42 та ч.3 ст.184 КЗпП України не поширюються на спірні правовідносини.

Позивач також зазначала, що відповідачем не враховано, що її спеціальність «Правознавстово», тоді як спеціальність ОСОБА_3 «Правоохоронна діяльність».

Відповідно до Переліку напрямів, за якими здійснюється підготовка фахівців у вищих навчальних закладах за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 р. №1719 та Переліку спеціальностей, за якими здійснюється підготовка фахівців у вищих навчальних закладах за освітньо-кваліфікаційними рівнями спеціаліста і магістра. затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 р. №787 спеціальності (напрями) правознавство та правоохоронна діяльність відносяться до галузі знань - право.

При цьому Положення не визначає спеціальності, яка надає особі переважне право на зайняття відповідної посади.

У судовому засіданні представник відповідача-1 вказувала, що ОСОБА_3 відповідно до послужного списку (а.с.59-64) за час проходження служби заохочувалася 14 разів, притягувалася до дисциплінарної відповідальності 8 разів, має 1 діюче дисциплінарне стягнення, натомість відповідно до послужного списку ОСОБА_1 (а.с.54-58) позивач за час служби заохочувалася 1 раз, притягалася до дисциплінарної відповідальності 13 разів, має 2 діючі дисциплінарні стягнення.

Водночас, судом встановлено, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.04.2015 р. у справі №П/811/719/15 визнано протиправним та скасовано наказ управління Міністерства внутрішніх справ України у Кіровоградській області №143 від 12.02.2015 р. про оголошення догани та зменшення розміру грошової премії ОСОБА_1 (а.с.94-95), проте зазначена постанова на час розгляду даної справи не набрала законної сили у зв'язку з її оскарженням в апеляційному порядку (а.с.92-93).

Крім того, позивач наголошувала на тому, що під час призначення її на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області відповідачами не враховано можливість виконання нею посадових обов'язків за вказаною посадою, з огляду на сімейні обставини (позивачка є матір'ю двох неповнолітніх дітей, яких виховує самостійно) та не взято до уваги, що внаслідок такого призначення погіршилося її матеріальне становище.

Відповідно до довідки Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області від 06.05.2015 р. №27/1618 станом на 25.02.2015 р. оклад інспектора сектору кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в області становив 600 грн., оклад дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області становить 650 грн. (а.с.91).

Зі змісту довідки про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 капітана міліції Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області за січень - квітень 2015 року сума грошового забезпечення позивача у січні 2015 року становила 3 177,60 грн.. у березні 2015 року - 2 840,01 грн. (а.с.130). При цьому різниця у грошовому забезпеченні ОСОБА_1 виникла переважно з огляду на розмір індексації грошових доходів.

У відповідності до п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків.

Таким чином, при зайнятті працівником посади, якою передбачено більший розмір посадового окладу змінюється базовий місяць, що впливає на розмір індексації грошових доходів, тому розмір індексації безпосередньо залежить від дати призначення на посаду, а не від займаної посади.

Відтак у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт погіршення матеріального становища позивача внаслідок її призначення саме на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області.

У судовому засіданні представник відповідача-1 та відповідач-2 наголошували на тому, що під час призначення позивача на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області статус ОСОБА_1 як одинокої матері враховано, у зв'язку з чим вона не залучається до складу добових нарядів та не закріплена за адміністративною дільницею у зв'язку з чим не здійснює контроль за поведінкою осіб, які перебувають на профілактичних обліках райвідділу тощо. На підтвердження зазначених обставин до суду надано довідки Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області від 12.05.2015 р. №27/1680 та №27/1682 (а.с.128, 131).

Окрім того, у судовому засіданні представник відповідача-1 пояснив, що при переведенні позивача на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області відповідачем-1 враховано неможливість призначення ОСОБА_1 на інші вакантні посади зазначені в акті від 04.03.2015 р. з огляду на вимоги до кандидатів на такі посади та коло посадових обов'язків і можливість їх виконання позивачем зважаючи на її сімейний стан. Також представник відповідача-1 наголошував на тому, що призначення позивача на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області не позбавляє її права на подальше просування по службі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ УМВС України в Кіровоградській області від 10.03.2015 р. №92 о/с у частині призначення ОСОБА_1 на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області та у частині призначення ОСОБА_3 на посаду помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області прийнятий відповідачем-1 на підставі та у межах повноважень, обґрунтовано і пропорційно, а тому позовні вимоги про скасування такого наказу у зазначених частинах задоволенню не підлягають.

Зважаючи на висновки суду щодо правомірності наказу УМВС України в Кіровоградській області від 10.03.2015 р. №92 о/с у частині призначення ОСОБА_1 на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області та у частині призначення ОСОБА_3 на посаду помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області, не підлягає також задоволенню і позовна вимога про зобов'язання УМВС України в Кіровоградській області із дотримання першочергового права ОСОБА_1 у відповідності до чинного трудового законодавства та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України призначити ОСОБА_1 на посаду помічника начальника районного відділу з кадрового забезпечення Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області до УМВС України в області.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт

< Суддя >