Справа № 226/750/15-а
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Перекупка І.Г.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року справа № 226/750/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Казначеєва Е.Г., Сухарька М.Г.,

секретар судового засідання Сульженко А.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Самойленка А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 2 квітня 2015 р. у справі № 226/750/15-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області (далі УПФУ в м. Димитрові Донецької області) та просив:

визнати неправомірним рішення УПФУ в м. Димитрові щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно пункту "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

скасувати рішення УПФУ в м.Димитрові №2324 від 13.11.2014р. про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно пункту "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

зобов'язати УПФУ в м. Димитрові Донецької області усунути порушення прав і призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно пункту "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з часу звернення з заявою про призначення пенсії, а саме, з 13.08.2014р. (а. с. 2-6).

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 2 квітня 2015 року зазначені позовні вимоги ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області задоволено, а саме:

визнано неправомірним рішення Управлінням Пенсійного фонду України в м. Димитрові про відмову в призначені пенсії ОСОБА_4 за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Димитрові №2324 від 13.11.2014 р. про відмову в призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області усунути порушення прав ОСОБА_4 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення з заявою про призначення пенсії, а саме, з 13.08.2014 р. (а. с. 54-60).

Відповідачем на постанову суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просив скасувати постанову суду, прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач не надав доказів підтвердження його зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, а саме, роботу на поверхні шахт машиністом автомобільного крана і не довів, що виконувана позивачем робота, пов'язана з технологічним процесом вугільної промисловості (а. с. 62-64).

Позивачем надіслані заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав письмові заперечення, просив постанову суду залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідила матеріали справи та матеріали пенсійної справи позивача, надані в судовому засіданні, обговорила доводи апеляційної скарги та заперечення на неї і дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини.

Згідно записів трудової книжки позивач ОСОБА_4 з 05.09.1983 р. до 09.08.1994 р. та з 03.11.2000р. до 30.04.2003 р. працював у Красноармійському управлінні шахтобудмеханізації треста «Красноармійськшахтобуд», яке в подальшому змінило організаційно-правову форму на ДВАТ «Трест Красноармійськшахтобуд» (далі - «Трест «Красноармійськшахтобуд»), за професією машиніст автомобільного крану, яка зазначена в розділі І Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Кабінету міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36 (а. с 13, 17-18).

В уточнюючих довідках від 31.07.2014 року «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» зазначено, що з 05.09.1983 року до 09.08.1994 року та з 03.11.2000 року до 30.04.2003 року позивач був зайнятий на гірничих роботах за професією машиніста автокрана в ДВАТ «Трест Красноармійськшахтобуд» (а. с. 24-25).

Відповідно до архівної довідки Міжгалузевого регіонального архіву м.Димитрове від 15.07.2014 року в архівному фонді Красноармійського управління шахтобудмеханізації треста «Красноармійськшахтобуд» є наступні відомості, що підтверджують трудовий стаж ОСОБА_4: прийнятий 20.07.1983 року шофером 2 класу; 05.09.1983 року машиніст автокрану 6 розряду; звільнений 09.08.1994 року; прийнятий 03.11.2000 року машиністом автокрану 6 розряду; звільнений 30.04.2003 року (а.с.27а).

Наказами Красноармійського управління шахтобудмеханізації ДВАТ «Трест Красноармійськшахтобуд» № 127/к від 28.12.2000 року та № 162/к від 25.12.1996 року затверджено перелік робочих місць і професій, які користуються пільговим пенсійним забезпеченням за Списком №2, серед яких, зокрема, машиністи автокранів автомобільні за № 2010100а-13788 Розділ 1 Гірничі роботи (а. с. 26-27). Ці накази внесені до вищезазначених уточнюючих довідок, як підстави для призначення пенсії на пільгових умовах машиністу автомобільного крану.

13.08.2014 року позивач звернувся до УПФУ в м. Димитрові Донецької області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 згідно пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( а. с. 100).

Рішенням УПФУ в м. Димитрові Донецької області № 2324 від 13.11.2014 року ОСОБА_4 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2, оскільки за результатами зустрічної перевірки між пенсійним органом та підприємством, на якому працював позивач, не було підтверджено жодним документом зайнятість робітників не менше 80% робочого часу у здійсненні робіт, пов'язаних з технологічним процесом добування та переміщення гірської маси на шахтні поверхні (а. с. 20-21).

Спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача щодо неврахування до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоду роботи позивача з 05.09.1983р. до 09.08.1994року та з 03.11.2000 року до 30.04.2003 року на ДВАТ «Трест Красноармійськшахтобуд» та як наслідок - правомірність відмови відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 рішенням № 2324 від 13.11.2014 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_4

Відповідно до абз.3 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 62 Закону передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Підпунктом 1.1 п.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за N58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N110 встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно пп. 2.3 п.2 наказу, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року

«Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок № 637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, відповідно до вимог п.20 Порядку №637 проводиться підтвердження пільгового стажу, яке визначається підприємством шляхом надання уточнюючої довідки.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, обґрунтовував своє рішення спростуванням доводів відповідача щодо невідповідності проведеної атестації робочого місця позивача у «Тресті «Красноармійськшахтобуд» встановленим вимогам законодавства.

Колегією суддів вивченням матеріалів справи: змісту спірного рішення відповідача № 2324 від 13.11.2014 року, відповіді-роз'яснення УПФУ в м. Димитрові №61/С-19-01-02 від 17.12.2014 року позивачеві щодо підстав відмови зарахування періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, апеляційної скарги ( а. с. 20 - 22, 62 - 64) встановлено, що відповідач відмовив в зарахуванні періодів роботи позивача до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах з тих підстав, що позивач не надав доказів підтвердження його зайнятості повний робочий день на посаді машиніста автомобільного крана ( яка зазначена в розділі «Гірничі роботи») 80% робочого часу і того, що виконувана позивачем робота, пов'язана з технологічним процесом вугільної промисловості, оскільки машиністи автомобільних кранів можуть приймати участь у технологічному процесі вугільної промисловості лише за умови участі у транспортуванні гірничої маси, а також (згідно Списку №2) за умови роботи на поверхні шахт.

Представник відповідача в суді апеляційної інстанції підтвердив, що саме з цих підстав відмовлено в зарахуванні спірних періодів до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та пояснив, що в наданих позивачем уточнюючих довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії не були зазначені реквізити щодо характеру виконуваних робіт, а тому ці періоди не були прийняті відповідачем як доказ роботи позивача у здійсненні робіт, пов'язаних з технологічним процесом добування та переміщення гірської маси на шахтній поверхні.

Колегією суддів встановлено, що дійсно в уточнюючих довідках від 31.07.2014 року «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» відсутні реквізити щодо характеру виконуваних робіт, але всі інші реквізити заповнені, які визначають і період роботи позивача, і посаду, яка відноситься до Списку №2, і накази про атестацію робочих місць.

Суд апеляційної інстанції оглянув в судовому засіданні матеріали пенсійної справи позивача і дійшов висновку, що уточнюючі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, в яких зазначені періоди роботи позивача на посаді, яка дає право на призначення пенсії за Списком №2 та визначено стаж роботи ОСОБА_4, який зараховується до роботи на пільгових умовах, у сукупності з іншими документами підтверджують наявний трудовий стаж для призначення пенсії за відсутності відповідних записів у трудовій книжці. Це, зокрема, особові картки ОСОБА_4 ( а. с. 98 - 99), в яких зазначено, що він ознайомлений зі шкідливими та небезпечними факторами роботи (під розпис), що йому надається додаткова відпустка за шкідливі умови праці; наказ ДВАТ «Трест «Красноармійськшахтобуд» №37к від 30.04.2003 року про виплату позивачеві компенсації за щорічну невикористану відпустку та додаткову відпустку за шкідливі умови праці ( а. с. 30).

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми законів, які регулюють спірні відносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідач протиправно відмовив позивачеві зарахуванні періодів роботи позивача з 05.09.1983р. до 09.08.1994року та з 03.11.2000 року до 30.04.2003 року на ДВАТ «Трест Красноармійськшахтобуд» до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, внаслідок чого спірне рішення № 2324 від 13.11.2014 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_4 підлягає скасуванню з зобов'язанням відповідача зарахувати зазначений період роботи позивача до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 та призначити позивачеві пенсію на підставі п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення за її призначенням.

Крім невірного обґрунтування висновків суду в мотивувальній частині постанови, суд першої інстанції не вирішив питання щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем за звернення до суду з позовом.

За приписами ч.1 ст.94 КАС України суд присуджує позивачеві з Державного бюджету України сплачені судові витрати, які підтверджені квитанцією про сплату судового збору у розмірі 73,08грн. ( а. с.1).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно вирішив спір за суттю вимог, але внаслідок неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, з помилковим наведенням підстав прийняття відповідачем спірного рішення та помилковим застосуванням норм матеріального закону та не вирішив питання щодо відшкодування судових витрат, тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині обґрунтування висновків мотивувальної частини постанови та зазначенням суми присуджених позивачеві судових витрат.

В повному обсязі постанова складена 20 травня 2015 року.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.196, ст.198 ч.1 п.2, ст.201, ст.205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області задовольнити частково.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 2 квітня 2015 р. у справі № 226/750/15-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії змінити в частині обґрунтування висновків мотивувальної частини постанови, в іншій частині - залишити без змін.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 судові витрати у сумі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Головуючий: Л.А. Василенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

М.Г. Сухарьок