Справа № 815/2135/15
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2135/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі - судді Гусева О.Г.

за участю секретаря Селімова О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Адвокатського бюро „Спину Олег і партнери" до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17 грудня 2014 грудня,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Одеської обласної державної насіннєвої інспекції до Адвокатського бюро „Спину Олег і партнери" до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17 грудня 2014 грудня, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги наступними доводами.

Як зазначає позивач, 17 грудня 2014 року виписано податкове повідомлення-рішення № за начебто порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання чим, на думку податкової, підприємством порушено вимоги п. 57.1 ст. 57 54 Податкового кодексу України у зв'язку з чим керуючись п. 126.1 ст. 126 54 Податкового кодексу України платник єдиного податку Адвокатське бюро «Спину Олег і партнери» повинно сплатити штраф у розмірі 10 відсотків від суми грошового зобов'язання, що складає 8(вісім) гривень 50 копійок.

Позивач підтверджує, що дійсно допустив помилку при нарахуванні суми єдиного податку що підлягає сплаті до державного бюджету, у зв'язку з чим, ним самостійно надіслана уточнююча податкова декларація платника єдиного податку - юридичної особи в електронний спосіб і квитанцією № 2 від 06.01.2014 року податковий орган підтвердив отримання такої податкової декларації, при цьому платником самостійно визначено суму штрафу і пені за прострочення зобов'язання і самостійно зазначені суми сплачено до державного бюджету, що підтверджується доданими до позовної заяви документами(податкової декларації і платіжних вимог)

У разі якщо у майбутніх податкових періодах платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку (Абзац перший пункту 50.1 статті 50ПКУ), що саме позивачем і було зроблено.

Підтвердження сплати штрафу самостійно: Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку (п.п. «а» пункту 50.1 статті 50 ПКУ), позивачем зазначені вимоги закону виконано, що підтверджується доданими до позовної заяви платіжною вимогою №13 від 06.01.2014 року , копією Витягу з банку про проведення сплати 08.04.2014 року платіжного доручення №13 від 06.01.2014 року

Підтвердження сплати пені самостійно:

Після закінчення встановлених строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня (п. 129.1.1. ст. 129 ПКУ). У день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (п. 129.1.2. ст. 129 ПКУ), позивачем зазначені вимоги закону виконано, що підтверджується доданими до позовної заяви платіжним дорученням №14 від 06.01.2014 року, копією Витягу з банку про проведення сплати 08.04.2014 року платіжного доручення №14 від 06.01.2014 року

На підставі викладено позивач стверджує, що самостійно виявив помилку у сумі податкового зобов'язання, самостійно сплатив штрафні санкції і пеню.

Крім того, позивач зазначає, що твердження відповідача про пропуск граничного терміну сплати не витримують критики. Можливо припустити що податковий орган вважає що зобов'язання у позивача виникло раніше дати сплати, оскільки на його думку відповідно до квитанції №2 податкова декларація отримана в електронний спосіб 06.01.2014 року (в акті зазначено 07.01.2014року), а платіж проведено 08.01.2015 року(фактично сплачено ч/з банк клієнт 04.01.2014 року), що не відповідає дійсності, оскільки:

Розпорядженням Кабміну від 21.11.2013 №920-року, 1 січня - день Нового року та 7 січня - Різдва Христового, а також с метою раціонального використання робочого часу рекомендувати керівникам підприємств, установ і організацій (за винятком органів Пенсійного фонду України, Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», Державної казначейської служби та банківських установ) перенести у порядку і на умовах, установлених законодавством, у 2014 році для працівників, яким встановлено п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, робочі дні з:

четверга 2 січня - на суботу 11 січня;

п'ятниці 3 січня - на суботу 25 січня;

понеділка 6 січня - на суботу 8 лютого.

Таким чином, органи податкової служби відпочивали у 2014 року з 01 січня по 7 січня 2014 року (включно), а першим робочим днем у 2014 році є 8 січня 2014 року.

А отже, відповідач не міг отримати та зареєструвати податкову декларацію платника єдиного податку - юридичної особи адвокатського бюро «Спину Олег і партнери» 07 січня 2014 року, як і не міг отримати кошти за сплату податків, штрафу та пені раніше 08.01.2014 року. Зазначені обставини вказують на своєчасне виконання позивачем вимог закону.

У зв'язку з чим позивач стверджує, що посадові особи Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС сфальсифікували акт від 13 листопаду 2014 року та відповідно податкове повідомлення-рішення № від 17 грудня 2014 року містить неправдиві відомості.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що податковим органом зроблені висновки без достатнього обґрунтування та підтвердження порушень ним, позивачем, податкового законодавства.

Позивач до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. В адміністративному позові просив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області заявлені позовні вимоги не визнав у повному обсязі з підстав викладених у запереченнях (а.с. 50, 51), не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Протокольною ухвалою суду, розгляд справи призначений в порядку письмового провадження на 20 травня 2015 року, відповідно до положень ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Адвокатське бюро „Спину Олег і партнери" знаходиться на спрощеній системі оподаткування зі ставкою єдиного податку 5 % з 04 січня 2013 року та знаходиться на обліку ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, згідно свідоцтва платника єдиного податку Серія А №471292 від 18.01.2013 року.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, старшим державним інспектором відділу місцевих податків і зборів, плати за землю управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області Дерк Л.О. було складено акт №5849/15-52-15-03 від 13 листопада 2014 року на предмет порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку Адвокатське бюро „Спину Олег і Партнери".

Вказаним актом було встановлено факт несвоєчасного сплати єдиного податку згідно податкової декларації. Податкове зобов'язання сплачено пізніше встановленого терміну на 1 календарний день, чим порушено вимоги п.п.16.1.4 п.16.1 ст.295.3 статті 295 Податкового кодексу України №2755-УІ від 01.12.2010 року зі змінами та доповненнями.

На підставі акту перевірки від 13.11.2014 року, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.11.2014 року № про зобов'язання сплатити штраф у розмірі 8 грн. 53 копійки. . Не погоджуючись з податковим повідомленнями-рішенням відповідача 17.11.2014 року № позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправними та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення.

Судом, встановлено, що за результатами проведеної перевірки, податковий орган зазначив, що позивачем, в порушення вимог пункту 295.3 статті 295 ПКУ підприємством несвоєчасно сплачено частину суми узгодженого податкового зобов'язання згідно самостійно наданій уточнюючій податковій декларації платника єдиного податку - юридичної особи за III квартали 2013 року із затримкою на 1 календарний день у розмірі 85,30 грн.

. Перевіряючи правильність висновків податкового органу суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем самостійно надіслана уточнююча податкова декларація № від 06.01.2014 року.

Відповідно до п.1 ст. 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

Судом встановлено, що позивачем, відповідно до платіжного доручення №13 від 06.01.2014 року, було сплачено штраф у розмірі 2 грн. 56 коп. (3% від суми узгодженого податкового зобов'язання згідно самостійно наданій уточнюючої податкової декларації № від 06.01.2014 року у розмірі 85 грн. 30 коп.).

Однак, позивачем не надано суду доказів сплати саме суми недоплати у розмірі - 85 грн. 30 коп.

Крім того, позивачем порушено вимоги абз. а) п.1 ст. 50 Податкового кодексу України, а саме позивач зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не було спалчено суму недоплати та штраф до 06.01.2014 року, як то вимагають норми чинного законодавтства.

Згідно п.1 ст. 126 Податкового кодексу України У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

Абзац перший пункту 126.1 статті 126 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3609-VI від 07.07.2011, № 5083-VI від 05.07.2012\

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

На підстві вищевикладеного, оскільки позивачем несвоєчасно сплачено узгоджене податкове зобов'язання у розмірі - 85 грн. 30 коп., ДПІ у Малиновському районі м. Одеси правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 17.11.2014 року № про зобов'язання сплатити штраф у розмірі 8 грн. 53 коп.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він не заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення відповідачем вимог податкового законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наданих доказів та встановлених судом фактів, аналізу нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86,122,128, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у повному обсязі в задоволенні адміністративного позову Адвокатського бюро „Спину Олег і партнери" до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17 грудня 2014 грудня.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Гусев