Справа № 817/383/15
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кравчук Т.О.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"13" травня 2015 р. Справа № 817/383/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представника товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольтний союз - РЗВА"

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "04" березня 2015 р. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольтний союз - РЗВА" до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 23.10.2014 року № в частині нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у сумі 130057,38 гривень.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2014 року посадовими особами Державної податкової інспекції у м. Рівному проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "Високовольтний союз - РЗВА" з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічних контрактів №253-12-13 від 18.12.2012 року, №3-2014 від 15.01.2014 року, №ВЭД-14-4/ВС-Э від 11.04.2014 року, №PST/69-13Д-110-9/574 від 06.12.2013 року та №ПСТ-162-14 від 20.05.2014 року за період з 01.01.2014 року по 30.09.2014 року.

За результатами перевірки складено акт №689/17-16-22-04/34704105 від 16.10.2014 року, яким встановлено порушення, зокрема, статті 1 Закону України від 23.09.1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", що полягало у ненадходженні товару по імпорту у встановлений 90-денний строк проведення розрахунків в іноземній валюті в сумі 31.000.000,00 рос.рубл./10.191.870.,00 грн. при виконанні імпортного контракту №ВЭД-14-4/ВС-Э від 11.04.2014 року, укладеного з фірмою-нерезидентом ЗАО "Высоковольтный союз" (Россия) (а.сп.8-21).

На підставі даного акту податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.10.2014 року №, згідно з яким Товариству нараховано суму грошового зобов'язання за платежем "пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД" в сумі 205927,84 гривень (а.сп.7).

Позивач в установленому законом порядку оскаржив зазначене податкове повідомлення-рішення до Головного управління Міндоходів у Рівненській області та Державної фіскальної служби України, однак, скарги були залишені без задоволення (а.сп.29-42).

Суд встановив, що у квітні 2014 року ТОВ "Високовольтний союз - РЗВА" (Покупець) уклало з фірмою-нерезидентом ЗАО "Высоковольтный союз" (Россия) (Продавець) контракт №ВЭД-14-4/ВС-Э від 11.04.2014 року (далі Контракт), за яким Продавець зобов'язувався поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію зокрема маломасляні виключателі на загальну суму 3500000,00 рос.рублів на умовах 100% передоплати FCA г. Нижняя Тура, РФ (Инкотермс 2010).

На виконання умов Контракту позивачем в рахунок передоплати було перераховано валютні кошти фірмі-нерезиденту ЗАО "Высоковольтный союз" (Россия) на загальну суму 3100000,00 рос.рублів/9898870,00 грн.

25.07.2014 року сторони уклали додаткову угоду №1 до контракту №ВЭД-14-4/ВС-Э від 11.04.2014 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання додатку №1 від 11.04.2014 року до вказаного Контракту. За умовами укладеної додаткової угоди Продавець зобов'язувався в строк не пізніше 28.07.2014 року повернути Покупцю аванс у загальній сумі 3100000,00 рос.рублів шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Покупця. Крім того, сторони дійшли згоди викласти пункт 10.3 Контракту у наступній редакції: "Усі спори, пов'язані з виконанням та розірванням даного контракту, підлягають розгляду в арбітражному суді по місцю знаходження відповідача".

Враховуючи ймовірність неотримання в 90-денний строк повернення валютної виручки в сумі 3100000,00 рос.рублів (сплаченої позивачем попередньо в якості авансових платежів згідно специфікації до договору, яку в подальшому було анульовано сторонами), позивачем подано до Арбітражного суду Свердловської області позовну заяву від 29.07.2014 року №11-0/125юр про стягнення з ЗАО "Высоковольтный союз" (Россия) заборгованості по поверненню авансу в сумі 3100000,00 рос. рублів шляхом заповнення форми, розміщеної на офіційному сайті арбітражного суду в інформаційно-телекомунікаційній мережі "Інтернет" (www.ekaterinburg.arbitr.ru).

Суд вірно з'ясував, що вищевказана позовна заява надійшла до Арбітражного суду Свердловської області 30.07.2014 року, однак була прийнята судом до провадження 05.08.2014року. Вказане підтверджується витягом з офіційного сайту Вищого адміністративного суду Російської федерації (arbit:ru), в якому міститься загальнодоступна інформація про стан прийнятих до провадження арбітражних судів справ (а.сп.46-47).

В основу оспорюваного податкового повідомлення-рішення від 23.10.2014 року № покладено висновки податкового органу про те, що підставою для ненарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності є дата прийняття до розгляду судом позовної заяви про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експертно-імпортним контрактом (тобто саме дата прийняття заяви до провадженя), а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків - рішення суду про задоволення позову. Лише з таких підстав, на думку податкового органу, не проводиться нарахування пені.

Так, в акті перевірки зазначено, що оскільки граничним терміном надходження товару по імпорту:

- в сумі 9.000.000,00 рос.рубл. є 28.07.2014 року, а ухвала Арбитражного суду Свердловской области про прийняття позовної заяви до провадження прийнята 05.08.2014 року, то періодом нарахування пені є період з 29.07.2014 року по 04.08.2014 року включно;

- в сумі 11.000.000,00 рос.рубл. є 29.07.2014 року, а ухвала Арбитражного суду Свердловской области про прийняття позовної заяви до провадження прийнята 05.08.2014 року, то періодом нарахування пені є період з 30.07.2014 року по 04.08.2014 року включно;

- в сумі 8.000.000,00 рос.рубл. є 03.08.2014 року, а ухвала Арбитражного суду Свердловской области про прийняття позовної заяви до провадження прийнята 05.08.2014 року, то періодом нарахування пені є 04.08.2014 року включно;

- в сумі 3.000.000,00 рос.рубл. є 05.08.2014 року, а ухвала Арбитражного суду Свердловской области про прийняття позовної заяви до провадження прийнята 05.08.2014 року, то пеня не нараховується.

Таким чином, за період прострочення надходження товару за зовнішньоекономічним Контрактом на суму 9.000.000,00 рос.рубл. з 28.07.2014 року по 05.08.2014 року (7 днів) податковим органом нараховану пеню у сумі 63936,81 грн.; за період прострочення надходження товару за зовнішньоекономічним контрактом на суму 11.000.000,00 рос.рубл. з 29.07.2014 року по 05.08.2014 року (6 днів) податковим органом нараховану пеню у сумі 67153,68 грн.; за період прострочення надходження товару за зовнішньоекономічним контрактом на суму 8.000.000,00 рос.рубл. з 30.07.2014 року по 05.08.2014 року (1 день) податковим органом нараховану пеню у сумі 8100,72 грн., на загальну суму пені по контракту №ВЭД-14-4/ВС-Э від 11.04.2014 року 139191,21 грн.

В ході судового розгляду справи представник позивача дав пояснення, згідно яких він погодився з нарахованою пенею у сумі 9133,83 грн., оскільки, правильність її обчислення пов'язується із датою надходження до суду позовної заяви, а відтак правомірним вважає нарахування пені за порушення термінів надходження товару по вищевказаному контракту за 1 день - 29.07.2014 року, яка складає 9133,83 грн. Тому, суму пені, що дорівнює 130057,38 грн. позивач вважає нарахованою неправомірно.

Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган надав невірну правову оцінку фактичним обставинам справи та протиправно прийняв податкове повідомлення-рішення від 23.10.2014 року № в частині нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у сумі 130057,38 гривень.

Колегія суддів вважає такий висновок суду обгрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується зокрема.

Частиною 3 статті 1 Закону також передбачено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Пунктом 1 Постанови Правління НБУ "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" від 14.11.2013 року за №453 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Разом із тим, частиною 2 статті 4 вищезазначеного Закону передбачено випадки зупинення строків, визначених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, а саме, у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, пеня за порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями в цей період не сплачується.

Відповідно до статті 125 Арбітражного процесуального кодексу Російської Федерації, питання про прийняття позовної заяви до провадження арбітражного суду вирішується суддею одноособово в п'ятиденний строк з дня надходження позовної заяви до арбітражного суду.

Тобто, кодекс передбачає певний строк, який наданий суду для вирішення питання для "прийняття позовної заяви до провадження". Але, суд вважає, що будь-який строк при вирішенні питання судом щодо прийняття до провадження справи чи відкриття провадження у справі, відмови у прийнятті чи у відкритті провадження та інше, не може ставити в залежність права сторони, яка звертається для їх захисту до відповідного суду, оскільки юридичним фактом, що встановлює процесуальні відносини між сторонами спору і судом, є факт звернення позивача до суду. Тому датою прийняття судом позовної заяви, з якої терміни, передбачені статтею 1 Закону України №185/94-ВР від 23.09.1994 року "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), зупиняються є саме дата звернення резидента до суду з позовною заявою про стягнення з нерезидента заборгованості за зовнішньоекономічним контрактом.

Аналогічної думки дійшла колегія суддів Верховного суду України від 07.02.2011 року у справі №21-63а10 та колегія суддів Вищого адміністративного суду України в адміністративній справі К/9991/33622/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бриджтаун Фудс Дістрібьюшн України" до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що строки розрахунків, передбачені Національним банком України, стосовно продукції, що експортувалася позивачем відповідно до контракту №ВЭД-14-4/ВС-Э від 11.04.2014 року, та пеня за їх порушення повинні обраховуватися з урахуванням факту подання ТОВ "Високовольтний союз-РЗВА" позовної заяви до Арбітражного суду Свердловської області, а саме: перебіг 90-денного строку розрахунків по експортним операціям має зупинятися з дати подання позову до суду, тобто з 30.07.2014 року.

Відтак, колегія суддів вважає правомірним нарахування пені за порушення термінів надходження товару по Контракту в період з 28.07.2014 року по 30.07.2014 року, тобто за 1 день - 29.07.2014 року, яка складає суму 9133,83 грн. Водночас, пеню в сумі 130057,38 грн. податковим органом нарахованою протиправно.

Крім того, суд вірно зазначив, що рішенням Арбітражного суду Свердловської області Російської Федерації від 21.02.2015 року позовні вимоги ТОВ "Високовольтний союз - РЗВА" до ЗАО "Высоковольтный союз" задоволені в повному обсязі, а тому податкове повідомлення-рішення від 23.10.2014 року № в частині нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 130057,38 грн. підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції дослідив представлені докази, надав їм належну правову оцінку, з'ясував обставини, що мають значення для вирішення справи та зробив обгрутнований висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "04" березня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "18" травня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою відповідальністю "Високовольтний союз - РЗВА" вул.Біла,16,м.Рівне,33001

3- відповідачу Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33000

- ,