Справа № 804/4930/15
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 р. Справа № 804/4930/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
при секретаріЛісна А.М.
представника позивача представника відповідача не з'явився Василенко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЛКОН" до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно дійшов висновку про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Деон Союз» за період: серпень 2014 року, оскільки факт виконання договорів підтверджується податковими накладними, актом наданих послуг, звітом про надані послуги, платіжними дорученнями. Позивач зазначає, що порушення ТОВ «Деон Союз» податкової дисципліни та не знаходження останнього за юридичною адресою не є підставою для відмови у праві на податковий кредит. Окрім того, позивач зазначає, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Також позивач наголошує на тому, що придбані у ТОВ «Деон Союз» послуги використанні у власній господарській діяльності позивача, а саме: наслідком наданих послуг ТОВ «Деон Союз» стало укладення між позивачем та АТ «Мотор Січ» договору поставки від 18.08.2014 року № 10.
Ухвалою суду від 10.04.2015 року відкрито провадження у справі.
Позивач у судове засідання не з'яився, через відділ діловодства суду подав клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, зазначаючи про нереальність правочину укладеного позивачем з ТОВ «Деон Союз», з наступних причин:
- ТОВ «Деон Союз» не знаходиться за податковою адресою;
- свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Деон Союз» анульовано;
- у ТОВ «Деон Союз» працює лише одна особа;
- до перевірки позивачем не надано акти виконаних робіт, будь-які документи, що підтверджують здійснення заходів щодо просування товару - звіт про проведені роботи, у якому відображено перелік підприємств - потенційних покупців, аналіз попиту та товар, що просувається, інформацію про роботи на сайті, друковані каталоги, звіт про проведення презентації, навчальні заходи, звіт про індивідуальні ознайомчі програми.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.
16.12.2014 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань взаємовідносин з ТОВ «Деон Союз» за серпень 2014 року.
За наслідками вищевказаної перевірки складно Акт від 16.12.2014 року № 3352/04-66-15-00/35932802.
У вищевказаному акті відповідачем зроблено висновок про не спрямованість правочинів позивача з ТОВ «Деон Союз» на настання правових наслідків, в результаті чого завищено суму ПДВ у розмірі 29 000,00 грн. у серпні 2014 року.
Висновок відповідача щодо нікчемності правочинів обґрунтовується наступним:
- ТОВ «Деон Союз» не знаходиться за податковою адресою;
- свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Деон Союз» анульовано;
- у ТОВ «Деон Союз» працює лише одна особа;
- до перевірки позивачем не надано акти виконаних робіт, будь-які документи, що підтверджують здійснення заходів щодо просування товару - звіт про проведені роботи, у якому відображено перелік підприємств - потенційних покупців, аналіз попиту та товар, що просувається, інформацію про роботи на сайті, друковані каталоги, звіт про проведення презентації, навчальні заходи, звіт про індивідуальні ознайомчі програми.
Суд не погоджується з висновками відповідача зробленим у Акті від 16.12.2014 року № 3352/04-66-15-00/35932802 щодо не спрямованості правочину, який укладено позивачем з ТОВ «Деон Союз» на настання правових наслідків, у зв'язку з наступним.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини.
1. Рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
Установленим обставинам належить давати оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності. Зокрема, відсутність ліцензії чи іншого дозвільного документа не є безумовним доказом неправомірності вчиненої господарської операції. Однак ця обставина може вказувати на те, що відповідна особа не мала можливості та належної кваліфікації на здійснення певних дій, а отже, і на їх можливу відсутність.
2. Установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.
Зокрема, підлягає встановленню статус постачальника товарів (послуг), придбання яких є підставою для формування податкового кредиту та/або сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
При цьому для висновків про наявність порушень податкового законодавства в діях платника податків в обов'язковому порядку необхідно з'ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо). Відповідні обставини можуть бути з'ясовані, зокрема, з використанням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також офіційно оприлюднених даних щодо анульованих свідоцтв платника податку на додану вартість.
3. Установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Також у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) право чинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочин укладений позивачем з ТОВ «Деон Союз» є нікчемним через те, що за ланцюгом між попередніми контрагентами ТОВ «Деон Союз» правочини визнані податковим органом нікчемними, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Крім того, відповідач не надав суду беззаперечних доказів того, що не виконання контрагентами ТОВ «Деон Союз» своїх договірних зобов'язань, мало наслідком безтоварність операцій між позивачем та ТОВ «Деон Союз»
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, вчинені ТОВ «Деон Союз» (аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 року, номер судового рішення в ЄДРСР - 3060678) та не знаходження ТОВ «Деон Союз» за юридичною адресою.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «Деон Союз».
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Деон Союз» укладено договір на просування товарів від 15.07.2014 року № 74, у відповідності до умов якого ТОВ «Деон Союз» зобов'язувалось надати позивачу послуги з просування товарних позицій імпортного виробництва, які ввозяться та реалізуються на території України позивачем; просуванню підлягає трубопровідна арматура торгових марок (брендів), що належать: Pentair Corp (Нідерланди) та General Electric Corp (США).
У додатку № 1 до договору сторони визначили перелік послуг, які ТОВ «Деон Союз» повинен був надати позивачу у межах договору від 15.07.2014 року № 74.
У п.3.1 договору від 15.07.2014 року № 74 сторони погодили, що позивач здійснює попередню оплату за надані послуги.
Згідно п.201.7 ст. 201 ПК України (в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин) податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
ТОВ «Деон Союз» після отримання попередньої оплати (авансу) від позивача виписало останньому податкові накладні № 183 від 20.08.2014 року, № 200 від 21.08.2014 року та № 215 від 22.08.2014 року.
Судом на підставі інформації отриманої із офіційного сайту Державної фіскальної служби встановлено, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Деон Союз» анульовано 06.10.2014 року.
Таким чином, станом на момент виписки податкових накладних ТОВ «Деон Союз» було платником ПДВ та вправі було виписувати податкові накладні.
Також судом встановлено, що пописані ТОВ «Деон Союз» податкові накладні відповідають вимогам статті 201 ПК України.
Податкові накладні ТОВ «Деон Союз» не зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки сума ПДВ в них не перевищує 10 000,00 грн. (п.11 підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України).
Податкова адреса ТОВ «Деон Союз», яка вказана у податкових накладних, які виписані позивачу, відповідає податковій адресі ТОВ «Деон Союз» у ЄДРПОУ станом на 20.08.2014 року, 21.08.2014 року та 22.08.2014 року, що підтверджується спеціальними витягами з ЄДРПОУ, які містяться у матеріалах справи.
Факт надання ТОВ «Деон Союз» послуг позивачу підтверджується актом наданих послуг та проведених робіт від 31.10.2014 року, який підписаний сторонами.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказаний документ відповідає вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Також у матеріалах справи знаходиться звіт ТОВ «Деон Союз» від 31.10.2014 року про надані послуги та проведені роботи для позивача, каталог продукції позивача, який підготував ТОВ «Деон Союз».
Вказані документи надавалися відповідачу разом із запереченнями на акт перевірки від 26.12.2014 року, які отримані відповідачем 26.12.2014 року, що підтверджується датою на штампі відповідача, тобто до моменту винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.
Пунктом 44.6 ст. 44 ПК України встановлено, що якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Таким чином, відповідач повинен був врахувати подані позивачем документи разом із запереченнями на акт перевірки під час винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.
Також судом під час розгляду справи встановлено, що у ТОВ «Деон Союз» протягом 2014 року у штаті був один працівник, що відображено у акті перевірки від 16.12.2014 року № 3352/04-66-15-00/35932802.
Приймаючи до уваги той факт, що ТОВ «Деон Союз» надавало позивачу послуги з просування продукції останнього, то один працівник, на думку суду, міг надати позивачу послуги, перелік яких міститься у додатку № 1 до договору від 15.07.2014 року № 74.
Судом встановлено, що за наслідками отриманих позивачем послуг від ТОВ «Деон Союз» позивачем укладено договір на поставку товару з ПАТ «Мотор Січ» від 18.08.2014 року № 10 на поставку запчастин та комплектуючих на холодильне обладнання, копія якого міститься у матеріалах справи.
Згідно листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» судам слід ураховувати, що для підтвердження права платника податку на формування витрат та/або податкового кредиту з податку на додану вартість достатньо наявності мети використання товарів та послуг, що ним придбані, незалежно від фактичних результатів такого використання.
Враховуючи те, що основною метою укладених договорів позивача з контрагентом ТОВ «Деон Союз» слугувало просування продукції, яку реалізує позивач на території України, то суд вважає, витрати (в т.ч. і ПДВ) понесенні позивачем на оплату послуг за вказаним вище договором з ТОВ «Деон Союз» прямо пов'язані з господарською діяльністю позивача, під якою розуміється діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.
За вказаних обставин судом встановлено рух активів від ТОВ «Деон Союз» до позивача.
Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення - рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163 КАС України, суд, -
Адміністративний позов - задовольнити повністю.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юлкон» судовий збір у розмірі 182,70 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 20 травня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 20.05.2015 року Суддя З оригіналом згідно С.В. Златін С.В. Златін