Справа № 804/15299/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2015 рокусправа № 804/15299/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТіСі ПриватХозТорг»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року

у справі № 804/15299/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТіСі ПриватХозТорг»

до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТіСі ПриватХозТорг» звернулося до суду з позовом до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просило скасувати наказ начальника Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №622 від 22.08.2014 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЮТіСі ПриватХозТорг»»; визнати протиправними дії відповідача при організації документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЮТіСі ПриватХозТорг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є сумлінним платником податків з незначним ступенем ризику, тому повинен включатись до плану-графіку перевірок не частіше ніж раз на три роки, проте в порушення вказаного у 2013 році відповідачем вже проводились дві перевірки позивача, де досліджувались ті ж самі документи, які надавались до планової перевірки та за наслідком яких приймались рішення, що скасовані адміністративними судами. Позивач зазначає, дії відповідача щодо видання оскаржуваного наказу здійснено поза межами повноважень, необхідних для таких дій, оскільки на момент його винесення у відповідача був відсутній статус територіального органу Державної фіскальної служби України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року у задоволені адміністративного позову відмовлено з тих підстав, що відповідач мав всі підстави для проведення планової виїзної документальної перевірки ТОВ «ЮТіСі ПриватХозТорг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, яка й була проведена, за результатами якої складено акт №624/22-02/31585570 від 23.09.2014. Щодо посилань позивача на відсутність у відповідача на момент перевірки відповідних повноважень у зв'язку з ліквідацією Міністерства доходів і зборів України суд зазначив, що Дніпропетровська міжрайонна державна податкова інспекція ДПС була реорганізована у Дніпропетровську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично мотивована доводами, викладеними в позовні заяві. Позивач зазначає, що судом не повному обсязі з'ясовано всі обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 22.08.2014 на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України відповідачем видано наказ №622 про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЮТіСі ПриватХозТорг» з 03.09.2014 згідно плану-графіку проведення планових документальних перевірок за період фінансово-господарської діяльності з 01.01.2013 по 31.12.2013 строком 10 робочих днів.

22.08.2014 відповідачем видано повідомлення №107, в якому зазначено, що з 03.09.2014 буде проводитися планова виїзна документальна перевірка ТОВ «ЮТіСі ПриватХозТорг»за період фінансово-господарської діяльності з 01.01.2013 по 31.12.2013.

Вищеозначений наказ та повідомлення направлені на адресу позивача засобами поштового зв'язку з повідомленням про вручення, отримані 30.08.2014 особисто директором підприємства, що підтверджується підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення.

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України та наказу №622 від 22.08.2014 відповідачем видані направлення на перевірку від 03.09.2014 №000546, 000544, 000545, 000559, 000560, 000547, які пред'явлені позивачу, про що свідчить підпис головного бухгалтера Строїло Л.В. на вказаних направленнях.

В період з 03.09.2014 по 16.09.2014 на підставі означених вище документів, а також плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «ЮТіСі ПриватХозТорг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено Акт №624/22-02/31585570 від 23.09.2014.

Вказаний акт направлено на адресу позивача супровідним листом №16979/10/04-17-22-02 від 23.09.2014 та отримано представником позивача 09.10.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим кодексом України.

Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.77.1 та п.77.2 ст.77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Згідно з п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З огляду на наведені правові норми, виходячи з аналізу наявних у справі документів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність незаконності дій відповідача щодо прийняття наказу №622 від 22.08.2014 про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача.

Позивачем не заперечується належне вручення йому до початку перевірки копії наказу на проведення перевірки № 622 від 22.08.2014 та направлення на проведення перевірки. Посадові особи податкового органу допущені позивачем до проведення перевірки.

Таким чином, перевірка підприємства позивача проведена відповідачем за наявності законодавчо встановлених підстав та з дотриманням умов допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення документальної планової виїзної перевірки.

Посилання позивача на проведені відповідачем попередні перевірки не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки періодичність проведення перевірок не частіше, ніж раз на три календарних роки встановлена виключно для документальних планових перевірок, в той час як попередні перевірки позивача не мали вищеозначеного статусу.

Також, не приймаються колегією суддів до уваги посилання позивача на відсутність у податкового органу статусу територіального органу Державної фіскальної служби України, оскільки згідно постанови Кабінету Міністрів України №229 від 20.03.2013 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» передбачена реорганізація шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів і зборів територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби та правонаступництво територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби, що реорганізуються.

З цього приводу судом першої інстанції вірно встановлено, що Дніпропетровська міжрайонна державна податкова інспекція була реорганізована у Дніпропетровську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Передбачені статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відсутні, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТіСі ПриватХозТорг» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року у справі № 804/15299/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко