Справа № 822/498/15
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/498/15

Головуючий у 1-й інстанції: Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

16 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року позовну заяву повернуто.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою від 25 лютого 2015 року, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що у лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції про визнання протиправними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції, щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.01.2015 року, в частині накладення заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_2, а також скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.01.2015 року, в зазначеній частині.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2015 року адміністративний позов залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення вказаних у ній недоліків.

Залишаючи без руху позовну заяву, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем заявлено вимоги майнового характеру (скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.01.2015 року), так і немайнового (визнання протиправними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції), при цьому до позовної заяви було додано оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 73,08 грн., відтак позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху позивач отримав 17.02.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивач 20.02.2015 року подав заяву, в якій надав докази сплати судового збору в розмірі 182,70 грн. за подачу позовної заяви.

Разом з тим, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року позов було повернуто позивачу на тій підставі, що подані документи не усувають недоліків позовної заяви, оскільки позивачем не надано доказів сплати судового збору за подання позову майнового характеру в розмірі встановленому Законом України "Про судовий збір", згідно квитанції сплачено 182,70 грн. судового збору, в той час як необхідно сплатити - 487,20 грн., недоплата - 304,50 грн.).

Позивач з вказаним висновком суду першої інстанції не погодився, вказавши в апеляційній скарзі, що ним було заявлено лише вимоги немайнового характеру, в тому числі про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його віджуження від 30.01.2015 року, відтак, висновки суду першої інстанції, на думку апелянта є помилковими, оскаржувана ухвала - незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

У випадку неусунення позивачем недоліків позовної заяви, яку залишено без руху позовна заява повертається позивачеві (п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України).

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що останнім не виконано вимоги ухвали про залишення позову без руху, а саме - не сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру.

Колегія суддів із таким висновком не погоджується, з огляду на те, що вимога про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його віджуження від 30.01.2015 року, в частині накладення заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику не є майновою, оскільки невизначено оціночну вартість майна позивача, а отже невизначено ціну позову і судовий збір в такому випадку сплачується у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» за подання адміністративного позову немайнового характеру.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено розміри ставок судового збору. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

З 01 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати був встановлений 1218,00 грн., отже за подання адміністративного позову немайнового характеру у 2015 році сплачувався судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Оскільки позивачем було заявлено лише вимоги немайнового характеру, сплачена позивачем квитанція на суму 73,08 грн. відповідала вимогам закону щодо розміру судового збору.

Відтак оскаржувана ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви на тій підставі, що позивачем не було сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру, постановлена судом з порушенням норм процесуального права, оскільки в позові вимог майнового характеру заявлено не було.

Згідно з ч. 1 ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, прийнятого з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанови скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.