Справа № 130/135/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/135/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вернік В.М.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

14 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Гонтарука В. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області про оскарження рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області про оскарження рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 березня 2015 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі, а саме: визнано незаконним та скасовано рішення комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької оласті від 19.12.2014 року №46 щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах, а також зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 період її роботи у ВАТ "Жмеринський завод "Сектор" автоматником холодновисадних автоматів з 27.02.1979 року по 07.02.1993 року та призначити їй з 14.11.2014 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Разом з тим, представники сторін подали заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно записів у трудовій книжці позивач працювала у ВАТ Жмеринський завод "Сектор", цех 08, учнем токаря-автоматника з 11.12.1978 року (наказ з особового складу №397 від 08.12.1978 року); 27.02.1979 року автоматником 2 розряду; 07.04.1981 року автоматником 3 розряду; 08.02.1993 року переведена до цеху монтажних плат прибиральницею виробничих приміщень (наказ з особового складу №34 від 08.02.1993 року), з 08.11.1993 року переведена учнем радіоелектронної апаратури та приладів другого розряду, 22.05.2000 року звільнено за скороченням штату.

Маючи достатній вік та стаж роботи на посадах, які віднесені до робіт за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, ОСОБА_2 звернулась до управління Пенсійного фонду України у м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом управління Пенсійного фонду України у м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області від 27.11.2014 року № 09-5399 позивачу повідомлено, що до пільгового стажу за Списком №2 можливо зарахувати період роботи з 27.12.1979 року по 21.08.1992 року за професією "автоматник" автоматного цеху за умови отримання уточнюючої довідки ВАТ Жмеринський завод "Сектор."

Рішенням комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України у м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області від 19.12.2014 року №46 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки Постановою Ради Міністрів ССР від 22.08.1956 року №1173 та Постановою КМУ від 11.03.1994 року №162 посади учня токаря, автоматника, прибиральниці, учня монтажника та монтажника радіоелектронної апаратури не передбачені, а також відсутні первинні документи, які підтверджують пільговий характер роботи.

Позивач, вважаючи таке рішення управління Пенсійного фонду України у м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області неправомірним, звернулась за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що період роботи з 27.02.1979 року по 07.02.1993 року на посаді автоматника холодновисадних автоматів підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, достатнього для призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а відсутність уточнюючої довідки за наявності необхідних відомостей у трудовій книжці не може слугувати підставою відмови у цьому.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

Відповідно до п. б ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам які мають не менше половину стажу роботи з шкідливим і важкими умовам праці на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за 2 рок такої роботи - жінкам.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Період роботи позивача з 27.02.1979 року по 07.02.1993 року на посаді автоматника холодновисадних автоматів підтверджується записами трудової книжки Серія НОМЕР_1, а також архівною довідкою відділу виконкому Жмеринської міської ради від 14.08.2014 року №01-14-307.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків , тобто:

- якщо пільгова робота до 31.12.1991 р. застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 р. №1173;

- якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 р. (або тільки почалась після цієї дати) але не більше як до 11.03.1994 р. застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 р. №10;

-якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 р. (або тільки почалась після цієї дати) але не більше як до 16.01.2003 р. застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162;

-якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 р. (або тільки почалась після цієї дати) застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36.

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 р. №10 до останнього серед загальних професій включено наступних робітників: автоматників холодновисадних автоматів за кодом 2151000а-10038.

Відповідно до п. 1,4 "Порядку проведення атестації робочих місць" затвердженого Постановою КМУ №442 від 01.08.1992 року атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що станом на день введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто на 01.01.1992 року позивач з урахуванням вказаних даних її трудової книжки мала стаж понад 10 років роботи у шкідливих умовах праці, тобто визначений законом повний стаж, на визначених роботах, який надавав право на пенсію на пільгових умовах, врахування до вказаного періоду роботи обов'язкової умови атестації робочих місць, запровадженої згодом вказаним Законом та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" є неправомірним, оскільки попередньо діючим законодавством така обов'язкова умова не передбачалась, а отже, право на пенсію на пільгових умовах за вказаний період роботи позивача обмежувалось виключно внесенням виконуваної нею роботи до відповідного списку, у даному конкретному випадку до вказаного Списку №2.

Крім того, допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, підтвердили факт роботи позивача на посаді автоматника холодновисадних автоматах у ВАТ Жмеринський завод "Сектор" з 27.02.1979 року по 07.02.1993 року. Свідки вказали, що працювали разом із позивачем та підтвердили, що увесь цей період позивач працювала у шкідливих умовах праці.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач набув право на призначення пенсії за віком відповідно до п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги та апелянта спростовуються висновками суду першої інстанції, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, через що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Гонтарук В. М.

Сторчак В. Ю.