Справа № 2-526/10
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Справа № 876/4764/15

головуючого судді Запотічного І.І.,

суддів Довгої О.І., Костіва М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України місті Самборі Львівської області на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.06.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України місті Самборі Львівської області про стягнення підвищення до пенсії, як дитині війни,-

В С Т А Н О В И В :

позивач 26.03.2010 року звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України місті Самборі Львівської області про зобов'язання нарахувати недоплату як дитині війни помісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки в сумі 4238,10 грн.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.06.2010 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України місті Самборі Львівської області нарахувати та виплати на користь позивача щомісячне підвищення пенсії як дитині війни в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виходячи з встановленого на 2008 рік розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з врахуванням виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України місті Самборі Львівської оскаржило його в апеляційному порядку вважає постанову суду прийнятою з порушенням норм матеріального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Управління Пенсійного фонду України в місті Самборі Львівської області здійснює свої повноваження по ефективному використанню коштів Пенсійного фонду України, реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду України джерел і відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного Фонду України. Просить постанову суду першої інстанції про часткове задоволення позову скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовлено повністю.

Страву розглянуто в порядку письмового провадження згідно ст.197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, оскільки сторони до суду не з'явились.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до рішення Конституційного суду України №19-рп/2010 від 09.09.2010 року положення п.2 ч.1 ст.15 ЦПК України було визнано неконституційним та втратило чинність. Таким чином, апеляційний розгляд даної справи в порядку цивільного судочинства є неможливий. Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є дитиною війни, а відтак має право на встановлене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії.

Що стосується позовних вимог за 2006 рік, Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено. За таких обставин позовні вимоги позивача про підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період 2006 року як вірно встановлено судом І інстанції задоволенню не підлягають.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розмір якої у 2007 році визначається прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, що урегульовано ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність, встановлюється на рівні: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. Разом з тим, дія норм п. 12 ст. 71 і ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які передбачали вищевказані виплати, була призупинена.

09 липня 2007 року рішенням Конституційного Суду України за № 6-рп у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними) положення п. 12 ст. 71, ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». З цього резюмується висновок, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 6, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України.

Колегія суддів зазначає, що оскільки стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин, слід застосовувати річний строк звернення до суду, що діяв на момент подання даного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в частині позовних вимог за 2007 рік за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити.

Що стосується вимог позивача за 2008 рік, то суд першої інстанції вірно виходив з того, що рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, у відповідності до якого положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», що обмежувало дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано неконституційним, відтак починаючи лише з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року позовні вимоги підлягають задоволенню.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивачу здійснює Пенсійний фонд України в особі управління Пенсійного фонду України місті Самборі Львівської області, обов'язок щодо нарахування і виплати спірної допомоги правильно покладено на відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивачу у передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розмірі колегія суддів не вбачає.

При цьому, суд першої інстанції в резолютивній частині постанови помилково зазначив по-батькові позивачки Павлівна, хоча як видно з матеріалів справи позивачка по-батькові Прокопівна, цей недолік суд першої інстанції може усунути, шляхом постановлення ухвали про виправлення описки.

З врахуванням вище наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України місті Самборі Львівської області - залишити без задоволення, а рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.06.2010 року у справі № 2а-526/2010 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І. Довга

М.В. Костів

.