Справа № 804/2425/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 р. Справа № 804/2425/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріКанівець К.В.
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 Чернишової Я.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії.-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, у якому просить суд визнати протиправною відмову Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області вих. № 31-4-0.11-12491/2-14 від 25.12.2014 року у затвердженні проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,5719 га. Громадянину ОСОБА_5 на території Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області та зобов'язати Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,5719 га. Громадянину ОСОБА_5 на території Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після виконання позивачем всіх вимог, які пред'являються до виготовлення документів для отримання земельної ділянки у власність, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розроблення та погодження такого проекту з усіма необхідними організаціями, позивач звернувся до Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із заявою на отримання рішення про затвердження проекту землеустрою. Але, відділом Держкомзему у Софіївському районі, посилаючись на зміни до ст. 122 Земельного кодексу України позивачу було відмовлено у отриманні зазначеного рішення, та рекомендовано з цього питання звернутися до Головного управління Держземагенства у області. На що позивач виконуючи рекомендацію Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області звернувся до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області із заявою про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Однак відповідач листом №31-4-0.11-12491/2-14 від 25.12.2014 року відмовив у затвердженні такої документації, посилаючись на її невідповідність вимогам законодавства та на те, що порушене питання знаходиться поза межами компетенції Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області, оскільки право на цю земельну частку (пай) належить ОСОБА_5 у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Лесі Українки розміром 8,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Питання про виділення таких земельних ділянок у натурі (на місцевості), в свою чергу, підпадає під дію рішення сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій, а тому Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області не може затвердити розроблену документацію із землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки. Позивач вважає вказану відмову неправомірною, оскільки при зверненні до відповідача ним було дотримано усіх вимог закону. Відтак, правових підстав відмовляти у затверджені розробленої документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки не було, у зв'язку з чим, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, про що надав до суду письмові заперечення, у яких, посилаючись на норми земельного законодавства, просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що подана позивачем на затвердження розроблена документація із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки не відповідає вимогам закону, тому оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим. Крім того, щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідач зазначив, що Головним управлінням Держземагенства у Дніпропетровській області дане питання вже розглянуто та, відповідно, 25.12.2014 року на нього надано відповідь №31-4-0.11-12491/2-14, чим вимога позивача виконана.

Дослідивши матеріали справи та доводи осіб, які беруть участь у справі, суд доходить висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Частина 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, наступне.

Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ДП №0336649 від 22 березня 2002 року ОСОБА_5, на підставі рішення Софіївської районної державної адміністрації № 86-р від 12.03.2002 року, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Лесі Українки, розміром 8.00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

21.01.2012 року позивач звернувся до Голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,5719 га із земель запасу фонду сільськогосподарського призначення, розташованої на території Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

Розпорядженням Голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 44-р-12 від 26.01.12 р. ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в розмірі земельної частки (паю) із земель запасу на території Нововасилівської сільської ради на підставі сертифікату ДП №0336649 в розмірі 8.00 в умовних кадастрових гектарах вартістю 27312 грн. та рекомендовано замовити виготовлення проекту відведення в організації яка має відповідну ліцензію (дозвіл) та після його виготовлення подати на затвердження до Софіївської райдержадміністрації.

19 квітня 2012 року між позивачем та ТОВ «Дніпроленд» було укладено договір № 4/19-10 на виконання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Нововасилівська сільська рада, Софіївський район, Дніпропетровська область.

На виконання умов договору на проведення робіт від 19.04.2012 року №4/19-10 ТОВ «Дніпроленд» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації №44-р-12 від 26.01.2012 року.

21.01.2012 року позивач звернувся до Голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,5719 га із земель запасу фонду сільськогосподарського призначення, розташованої на території Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

Після чого, позивач звернувся до Голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із заявою про отримання дозволу на затвердження проекту відведення землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,5719 га на території Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

На що, Листом вих. №01-19-1441/0/370-14 від 05.12.2014 року Голова райдержадміністрації повідомив позивача, що відповідно змін, які внесені до Земельного кодексу України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» №5245-17 від 06.09.2012 року, запроваджено новий принцип розподілу повноважень органів державної влади та місцевого самоврядування, критерієм розмежування якого виступає форма власності землі, зокрема землями державної власності розпоряджаються відповідні органи державної влади. У зв'язку з цим, з метою набуття у власність або користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності фізичній (юридичній) особі потрібно звернутися з відповідним клопотанням до головного управління Держземагенства в області. Тож, Головою райдержадміністрації враховуючи той факт, що пояснююча записка до проекту землеустрою передбачає затвердження його органом виконавчої влади чи місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, рекомендовано позивачу звернутися до головного управління Держземагенства в області.

11.12.2014 року ОСОБА_5 звернувся до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області із заявою про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 7,5719 га, яка розташована на території Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

Листом Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області за № 31-4-0.11-12491/2-14 від 25.12.2014 року позивачу було відмовлено у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки. В обґрунтування вищезазначеного листа Головним управлінням Держземагенства у Дніпропетровській області зазначено, що подана позивачем документація із землеустрою не відповідає вимогам Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про державний земельний кадастр» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 №1051, зокрема зазначена документація не містить рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації щодо виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості), а таке питання виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки власнику земельної частки (паю), у даному випадку, знаходиться поза межами компетенції Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області.

Згідно ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Законом України від 06 вересня 2012 року № 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності з 01.01.2013р., здійснено розмежування земель державної та комунальної власності та внесено зміни до законодавчих актів України щодо повноважень органів державної влади та органів місцевого самоврядування з питань розпорядження землями державної та комунальної власності.

Зокрема, вказаним Законом внесено зміни до Земельного кодексу України (надалі - ЗКУ), а саме, до ст.122, частиною 4 якої передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Тобто, Центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам - Державне агентство земельних ресурсів України (Указ Президента України від 08.04.2011р. № 445/2011) державою делеговано повноваження щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення.

Повноваження органів виконавчої влади в частині надання земельної ділянки державної власності у користування, в частині порядку надання земельних ділянок державної власності у користування, зокрема затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються ст. 122-123 ЗК України.

Відповідно до ч.10 ст.123 Земельного Кодексу України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Частина 13 зазначеної статті вказує, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення про відмову у наданні висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оформленого листом Головного Управління Держземагентства у Дніпропетровській області від 25.12.14р. №31-4-0.11-12491/2-14, суд зазначає наступне.

Так, зі змісту даного листа слідує, що позивач звернувся до Головного Управління Держземагентства у Дніпропетровській області щодо надання висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки площею 7,5719 га, яка розташована на території Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

Підставою для відмови затвердження проекту стала його невідповідність вимогам Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про державний земельний кадастр» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 №1051, а саме:

- відсутність матеріалів перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість), чим порушено вимоги ст. 50 Закону України "Про землеустрій"

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про землеустрій" погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України.

Згідно ст. 50 цього ж Закону визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

завдання на розроблення проекту землеустрою;

пояснювальну записку;

копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані та земельній ділянці (за наявності таких об'єктів);

розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

кадастровий план земельної ділянки;

матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

матеріали погодження проекту землеустрою.

Дослідивши наявну в матеріалах справи документацію із землеустрою щодо відведення ОСОБА_5 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, суд дійшов висновку, що вона дійсно має недоліки вказані у листі відповідача від 25.12.14р. № 31-4-0.11-12491/2-14. З огляду на це, суд зазначає, що для затвердження проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки позивачу необхідно привести у відповідність відповідну документацію, зокрема визначити межі в натурі (на місцевості) частки (паю) земельної ділянки, що була виділена позивачу із земель, що належали колективному сільськогосподарському підприємству ім.Лесі Українки на праві колективної власності.

Оскільки висновки відповідача про невідповідність вказаного проекту вимогам ст. 50 Закону України "Про землеустрій" є обґрунтованими, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування даного рішення і задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7.5719 га ОСОБА_5 на території Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області та видати наказ щодо цього проекту. Суд зазначає що, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження та обґрунтованості, суд погоджується з доводами відповідача з цього питання, які викладені у запереченнях на позовну заяву про те, що дану вимогу позивача Головним управлінням Держземагенства у Дніпропетровській області вже виконано, та відповідно, зазначений проект розглянуто про що надано відповідь у формі листа від 25.12.14р. №31-4-0.11-12491/2-14. Оскільки, фактично предмет спору за даними вимогами відсутній, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За приписами ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Суд, проаналізувавши встановлені в судовому засіданні обставини та вищезазначені норми діючого законодавства, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 23 березня 2015 року

Суддя Р.А. Барановський