Справа № 2-а/679/28/2015
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/679/28/2015

Головуючий у 1-й інстанції: Савіцький Л.П.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

13 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин, треті особи публічне акціонерне товариство "Управління будівництва Хмельницької АЕС", приватне акціонерне товариство "Укренергохімізоляція" про визнання протиправним рішення, та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України у м.Нетішин Хмельницької області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 березня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від сторін клопотань та заяв про розгляд справи за їх участю не поступало а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1,2 ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_2 працював: з 01.07.1997 року по 28.09.2001 року--майстром; з 17.05.2002 року по 30.09.2003 року--виконробом; з 02.10.2003 року по 30.12.2004 року та з 10.01.2005 року по 03.08.2011 року-виконробом.

По досягненню 55-річного віку позивач, маючи загальний стаж роботи понад 25 років та спеціальний стаж понад 12,6 років, звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. Проте, відповідач відмовив йому в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи в ТОВ "БМУ-2" УБ ХАЕС з 01.07.1997 року по 01.10.2000 року на посаді майстра по будівництву та періоду роботи в ЗАТ (ПрАТ) "Укренергохімізоляція" з 01.09.2009 року по 03.03.2014 року на посаді виконавця робіт, через несвоєчасне проведення атестації робочих місць на вказаних підприємствах.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж роботи є трудова книжка, а непроведення або несвоєчасне проведення атестації керівником підприємства не може бути підставою для невключення періоду роботи до пільгового стажу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції із наступних підстав.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" від 20.11.2003 року № 1316-4 (далі Закон № 1316-4) особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначатимуться за нормами цього Закону виходячи з вимог віку, стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту "б" ч.1 ст.13 Закону № 1788-XII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,-за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Відповідно до ст.62 Закону № 1788-12 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення,характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом першої інстанції із записів в трудовій книжці позивача встановлено, що він працював: в ТОВ "БМУ-2" УБ ХАЕС з 01.07.1997 року по 28.09.2001 року--майстром, з 17.05.2002 року по 30.09.2003 року--виконробом; в ЗАТ "Укренергохімізоляція" з 02.10.2003 року по 30.12.2004 року та з 10.01.2005 року по 03.08.2011 року-виконробом.

Його загальний трудовий стаж становить понад 25 років, а стаж роботи на вищевказаних посадах -- понад 12,6 років.

Записи в трудовій книжці позивача також підтверджуються довідкою уточнюючою характер роботи, виданою ПАТ "УБ "Хмельницької АЕС від 13.03.2014 року № 1301/54 (а.с.11) та довідкою про підтвердження наявного пільгового трудового стажу, виданою ЗАТ "Укренергохімізоляція" від 05.06.2014 року № 92 (а.с.12).

Професії майстра та виконроба, за якими працював позивач у зазначені періоди, віднесені до робіт зі шкідливими умовами праці, передбачених Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які були чинні у спірні періоди роботи позивача і затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 (розділ ХХVIІ «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об'єктів», та постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 (розділ ХХVIІ «Будівництво»), що відповідно є підставою для призначення пенсії на пільгових умовах.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції, дійшов до обгрунтованого висновку про те, що відповідачем неправомірно відмовлено в зарахуванні спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу.

Щодо посилань відповідача на відсутність проведеної атестації на підприємствах, де працював позивач, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається із доказів, наявних в матеріалах справи, атестація робочих місць за умовами праці в ЗАТ "Укренергохімізоляція" була проведена вперше 31.08.2004 року і за її результатами підтвердилось право на пенсію за віком на пільгових умовах на посаді майстра та виконавця робіт, а в ТОВ "БМУ-2" УБ Хмельницької АЕС, взагалі не проводилась.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до змісту наказу Міністерства праці та соціальної політики України „Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 383 від 18 листопада 2005 року, якщо атестацію робочих місць проведено до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до пільгового стажу зараховується п'ятирічний період роботи, що передує даті видання наказу про атестацію, а також період впродовж 5 років після вперше проведеної атестації. Якщо атестація вперше проведена після 21 серпня 1997 року, в разі підтвердження зазначеного права до пільгового стажу зараховується п'ятирічний період, що передує даті видання наказу про її результати.

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилась чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період робіт із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Отже, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведення або несвоєчасне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо призначення пенсій за віком.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанці про необґрунтованість посилань відповідача як на підставу для відмови в зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів роботи, непроведення та несвоєчасне проведення атестації робочих місць на підприємствах, оскільки дана обставина не може слугувати причиною для позбавлення позивача права на пенсійне забезпечення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

Гонтарук В. М.