Справа № 2а/0470/13142/12
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2015 рокусправа № 2а/0470/13142/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Дурасової Ю.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Алтай-шина» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Алтай-шина» до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Алтай-шина» звернулось з адміністративним позовом до Державної митної служби України, в якому просило:

- скасувати Рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів від 07.08.2012 року № 110080000/2012/101018/1;

- скасувати картку відмови Дніпропетровської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 07.08.2012 року № 110080000/2/00940;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю здійснити митне оформлення товару за митною вартістю, визначеною декларантом.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив останню задовольнити на підставах, що в ній зазначені та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове - про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутністю останнього.

Заслухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ "Торговий Дім "Алтай-Шина" (Україна) та ТОВ "Укртехпром-Азершина" (Азербайджан) було укладено

зовнішньоекономічний контракт від 29.08.2010 року № 77.

Згідно з умовами Контракту Продавцем поставлено Товар - "воск штучний некондиційний (парафіновий), одержаний методом окиснення вуглеводного воску в твердому стані. Виробник: "УкрТехПром-Азершина", Республіка Азербаджан. Країна виробництва: AZ. Торгівельна марка: UkrTechProm AzerShina", який класифіковано за кодом , згідно УКТЗЕД.

З метою митного оформлення вказаного товару позивачем до Дніпропетровської митниці подано митну декларацію від 31.07.2012 № 110080000/2012/121154.

Митна вартість товару заявлена позивачем шляхом подання декларацій митної вартості форми ДМВ- 1, за ціною договору (метод 1) відповідно до статті 58 Митного кодексу України, а саме: 0,567 доларів США за кг.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному ст. ст. 345 - 354 МКУ, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Статтею 54 МКУ передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МКУ.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення", якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Митного кодексу України, посадова особа митного органу у графі "Для відміток митного органу" ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки.

На виконання вимог вищезазначеного наказу, посадовою особою Дніпропетровської митниці на першому аркуші ДМВ здійснено запис:

"У наданих до митного оформлення документах виявлені розбіжності, а саме: згідно умов контракту (п.3 п.п. 3.2) від 29.08.2010 № 77 та додатку (п.1.4) від 12.01.2012 № 3 передбачено 100% попередня оплата за товар. В наданих до митного оформлення документах, в тому числі комерційних, відсутнє підтвердження попередньої оплати за товар.

На підставі ст. 53 МКУ, необхідно подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Зазначені документи декларант зобов'язаний надати протягом 10 календарних днів з дати ознайомлення з записом.

Відповідно до п.6 ст. 53 МКУ декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару".

Позивач був ознайомлений з цим записом та 02.08.2012 вчинив запис:

„З переліком необхідних документів ознайомлена. Додатково надані документи: калькуляція витрат на виробництво виробника товару; висновок ТПП про вартісні та якісні характеристики; комерційна пропозиція № 17 від 09.02.2012; переклад експортної вантажної декларації; заява на перевезення вантажу від 04.04.2012 № 09/04; рахунок на оплату транспортних витрат № 56 від 17.04.2012; платіжне доручення про сплату рахунка № 301; свідоцтво про реєстрацію перевізника; додаткова угода № 3 від 25.01.2012 до контракту № 77 від 29.08.2010".

В результаті здійсненого відповідно до ст. 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення митної вартості товару Дніпропетровською митницею встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, мають ознаки сумнівності, а саме: планова калькуляція витрат на випуск 1000,0 кг готового штучного воску (парафінового) від виробника не містить реквізитів заявленої партії товару (№ та дата). Основним компонентом товару у калькуляції зазначено некондиційний парафін (неліквіди хімічного виробництва), однак, жодним документом зазначене не підтверджено.

Основним компонентом-складовою, згідно наданого документу є парафін, вартість якого складає - 0,25 дол. США за 1 кг. Відповідно до наявної в митному органі інформації вартість парафіну складає - 1,32 дол. США за 1 кг. (ВМД ІМ-40 від 23.07.2012 № 700140000/2/14903). При перерахуванні планової калькуляції витрат ціна реалізації складає - 1,545 дол. США за 1 кг. ( без врахування транспортних витрат).

Відповідачем було надано копію митної декларації № 700140000/2/14903 від 23.07.2012, відповідно до якої митне оформлення парафіну здійснено за митною вартістю 1,32 дол. США за 1 кг.

З урахуванням позиції підприємства, відсутності додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, посадова особа митниці, відповідно до ст. 55 МКУ, прийняла рішення про коригування заявленої митної вартості товару від 07.08.2012 № 110080000/2012/101018/1 на підставі наявних у митниці відомостей із застосуванням методу 2(ґ) відповідно до ст. 64 МКУ, відповідно до якого митну вартість скориговано до: 1,6120 доларів США/кг.

При цьому, посадовою особою Дніпропетровської митниці в рішенні про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів Україні від 24.05.2012 № 598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195 зазначено:

"На виконання вимог ст. 54 Митного кодексу України під час проведення митного контролю і митного оформлення здійснено контроль правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту).

Митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за наявності наступних причин. Відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості з урахуванням п.3 ст.337 МКУ проведений контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях ВМД.

В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, оформлені не належним чином, тому наявні ознаки недостовірності, а саме - в плановій калькуляції витрат на випуск 1000,0 кг готового штучного воску (парафінового) від виробника не містить реквізитів заявленої партії товару. Основним компонентом-складовою, згідно наданого документу є парафін, вартість якого складає - 0,25 дол. США за 1 кг, відповідно до наявної в митному органі інформації вартість парафіну складає - 1,32 дол. США за 1 кг. (ВМД ім.-40 №700140000/2/14903 від 23.07.2012). При перерахуванні планової калькуляції витрат ціна реалізації складає - 1,545 дол. США за 1 кг. ( без врахування транспортних витрат). Проведено консультації з декларантом на підставі інформації, яка наявна в декларанта та в митному органі. Відповідно до вимог третьої частини ст. 53 Митного кодексу України, під час консультацій декларанта зобов'язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Додатково наданий висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 03.08.2012 №ГО-5361 не містить інформації щодо якісних характеристик товару та містить інформацію щодо можливої ринкової вартості, що не є підставою для підтвердження заявленої митної вартості.

Пунктом 6 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Митну вартість скориговано відповідно до вимог статті 64 за другорядним методом визначення митної вартості - резервним методом, відповідно до наявної у митного органу інформації щодо вартості оцінюваного товару.

Декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України; Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 Митного кодексу України або до суду".

У зв'язку з тим, що позивачем не підтверджено заявлені відомості про митну вартість товарів, а саме: не надано виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, митниця не мала достатніх підстав для застосування першого методу визначення митної вартості, відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 59 МКУ, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 60 МКУ метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58 і 59 МКУ, за митну вартість береться прийнята митним органом варість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Відсутність інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.

Методи на основі віднімання та додавання вартості повинні ґрунтуватися на даних, які є об'єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність необхідних документів унеможливила застосування цих методів.

Тому під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.

Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості - метод (2ґ) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови від 07.08.2012 № 110080000/2/00940.

Відповідно до ст. 256 МКУ, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 264 МКУ, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Пунктом 1 ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Торговий Дім "Алтай-Шина" до Дніпропетровської митниці про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім» Алтай-шина» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім» Алтай-шина» до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.В. Шлай