Справа № 2а-2257/11(6а/208/13)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"14" травня 2015 р.справа № 2а/2257/11(6а/208/28/13)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 травня 2014 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, заявник-Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень про зміну способу і порядку виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року до суду надійшло подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в порядку ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України .

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 травня 2014 року подання управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення- задоволено.

Не погодившись з ухвалою суду, Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити в задоволенні подання про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 лютого 2011 року позов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щомісячну державну пенсії з підвищенням її розміру на 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 15.08.2010 року по 25.02.2011 року неправомірним.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну 30 відсоткову надбавку до пенсії як дитині війни, у відповідності до ч.1 ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 15.08.2010 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2012 року апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинськ залишено без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. дніпродзержинська від 25 лютого 2011 року у справі № 2а-2257/11 залишено- без змін.

25 березня 2014 року Головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Боржником рішення суду виконано лише в частині здійснення перерахунку (нарахування) недоплаченої державної допомоги, відповідно чого нарахована недоплачена сума за рішенням суду складає1947,95 грн., проте зазначені кошти стягувану не виплачено.

Суд першої інстанції, задовольняючи подання державного виконавця, виходив з того, що виконання постанови суду є неможливим без зміни способу її виконання, а саме шляхом стягнення нарахованої суми.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області зазначає, що покладені судом зобов'язання вчинити дії щодо позивача виконані в порядку, встановленому судовим рішенням, а виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена за наявності відповідного фінансування з боку Державного бюджету України.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Наведені норми права дають змогу дійти висновку, що зобов'язання вчинити певні дії, покладені на відповідача судовим рішенням, є обраним судом способом захисту порушеного права позивача.

За таких обставин державний виконавець просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті шляхом вирішення додаткової позовної вимоги про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття постанови в адміністративній справі.

Відтак суд першої інстанції, задовольняючи заяву про зміну способу виконання рішення, не звернув увагу та не врахував відмінності між позовною вимогою як обраним судом способом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів, чим змінив постанову суду по суті за відсутності на це процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, про помилковість висновків суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 197, 199, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області- задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 травня 2014 року у справі № 2а-2257/11(6а/208/28/13) - скасувати.

У задоволенні подання Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії -відмовити .

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник