Справа № 2005/1595/12
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р.Справа № 2005/1595/12
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Стерхова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської області на постанову Борівського районного суду Харківської області від 03.03.2015р. по справі № 2005/1595/12

за позовом ОСОБА_1

до Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

03 березня 2015 року постановою Борівського районного суду Харківської області позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської області з приводу повернення ОСОБА_1 виконавчого листа від 16.01.2015 року виданого Борівським районним судом Харківської області по справі №2005/1595/12 про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з 31 липня 2008 року по день поновлення на роботі та моральної шкоди протиправними.

Зобов'язано Ізюмське управління Державної казначейської служби України Харківської області прийняти до виконання виконавчий лист виданий 16 січня 2015 року Борівським районним судом Харківської області по адміністративній справі №2005/1595/12 про стягнення з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 липня 2008 року станом на день звільнення (по 5350,46 грн. щомісяця) з урахуванням виплаченої суми за розпорядженням по Виконкому Ізюмської міської ради №175-К від 11.09.2008 року від 11.09.2008 року у сумі 6869,13 грн. та моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ізюмське управління Державної казначейської служби України Харківської області в апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Вказує, що здійснення нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу не входить до кола повноважень органу Казначейства. При цьому, за умови одночасної відсутності прямої вказівки у судовому рішенні на конкретну суму, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_1, відповідач правомірно виконав обов'язок повернути виконавчий документ стягувачеві з підстави, встановленої пунктом 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. N 45). Таким чином, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

ОСОБА_1 у письмових запереченнях просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, посилаючись на правомірність висновків суду першої інстанції. Вважає, що виключно орган Казначейства наділений повноваженнями виконувати рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, що відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845. Сам відповідач, заперечуючи обов'язок стягнення коштів на виконання виконавчого листа від 16 січня 2015 року, не встановив органу, який наділений такими повноваженнями та має провести безспірне списання коштів на погашення заборгованості Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області перед ОСОБА_1

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 20 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської області із заявою про примусове виконання виконавчого листа №2005/1595/12, виданого Борівським районним судом Харківської області 16 січня 2015 року.

21 січня 2015 року Ізюмським управлінням Державної казначейської служби України Харківської області подано до суду першої інстанції заяву про роз'яснення постанови постанови Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року по справі №2-а/2005/33/12 з метою належного її виконання.

02 лютого 2015 року ухвалою Борівського районного суду Харківської області вимоги Ізюмським управлінням Державної казначейської служби України Харківської області задоволено частково.

Роз'яснено постанову Борівського районного суду від 18 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області, Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа: Ізюмський міський голова Божков О.А. про поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Зазначено, що виплачена сума за розпорядженням по виконкому Ізюмської міської ради №175-К від 11.09.2008 року становить 6869,13 грн. в іншій частині постанова роз'ясненню не підлягає.

17 лютого 2015 року Ізюмським управлінням Державної казначейської служби України Харківської області на адресу ОСОБА_1 надіслано лист за вих. №02-29/151, яким повідомлено, що поданий виконавчий лист від 16.01.2015 року №2005/1595/12 не містить конкретної суми, яка підлягає стягненню, Управління позбавлене функцій самостійно нараховувати середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за рішенням суду. Крім того, Борівським районним судом Харківської області ухвалою від 02 лютого 2015 року також не визначено конкретної суми, що підлягає стягненню. За таких підстав виконавчий лист №2005/1595/12 виданий Борівським районним судом Харківської області 16.01.2015 року, повернуто ОСОБА_1 (а.с.6).

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій та зобов'язання відповідача прийняти до виконання виконавчий лист, виданий 16 січня 2015 року Борівським районним судом Харківської області по адміністративній справі №2005/1595/12, суд першої інстанції виходив з того, що Ізюмським управлінням Державної казначейської служби України Харківської області не були вчинені всі необхідні дії з метою належного виконання виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 18 цього Закону, у виконавчому документі крім іншого зазначається резолютивна частина рішення.

Як вбачається з матеріалів справи №2005/1595/12, постановою Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, Ізюмської міської ради, Ізюмського міського голови з приводу скликання та проведення 44 сесії Ізюмської міської ради 5 скликання у відповідності до її регламенту не правомірними.

Визнано незаконним та скасовані рішення Ізюмської міської ради 44 сесія 5 скликання №2551 від 12.09.08.р. «Про звільнення першого заступника міського голови з питань управління житлово-комунального господарства ОСОБА_1».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника Ізюмського міського голови з питань управління житлово-комунального господарства з 31 червня 2008 року.

Стягнуто з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток, за час вимушеного прогулу з 31 червня 2008 р. станом на день звільнення ( по 5350,46 грн. щомісяця) з урахуванням виплаченої суми за розпорядженням по Виконкому Ізюмської міської ради № 175-К від 11.09.2008 р.

Допущено до негайного виконання постанови суду про стягнення заробітної плати у межах стягнення за один місяць.

Стягнуто в солідарному порядку з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 компенсацію за нанесену моральну шкоду у сумі 5000,0 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання постанови суду ОСОБА_1 16 січня 2015 року видано виконавчий лист, в якому з дотриманням норми ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", а також за правилами статей 258 та 259 Кодексу адміністративного судочинства України, викладено резолютивну частину постанови суду від 18.12.2012 року, а саме: стягнути з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток, за час вимушеного прогулу з 31 червня 2008 р. станом на день звільнення (по 5350,46 грн. щомісяця) з урахуванням виплаченої суми за розпорядженням по Виконкому Ізюмської міської ради № 175-К від 11.09.2008 р.

У відповідності до частини 1 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 5 червня 2012 року N 4901-VI, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно частини 2 статті 3 цього Закону, стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається та не заперечувалось сторонами, що на виконання зазначених вище норм Закону ОСОБА_1 звернувся до Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської області із заявою про примусове виконання постанови суду щодо стягнення з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Однак виконавчий лист було повернуто позивачеві із посиланням на пункт 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. N 45). В обґрунтування прийнятого рішення відповідач зазначив, що за умови відсутності у виконавчому документі вказівки на конкретну суму, що підлягає стягненню, орган Казначейства позбавлений повноважень самостійно таку суму обчислювати та нараховувати.

Згідно підпункту 1 пункту 9 вказаного Порядку, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ:

- не підлягає виконанню органом Казначейства;

- подано особою, що не має відповідних повноважень;

- пред'явлено до виконання з пропущенням установленого строку;

- видано або оформлено з порушенням установлених вимог;

- рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку;

- суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов'язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом;

- відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем;

- стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання;

- наявні інші передбачені законом випадки.

Фактично, в основу оспорюваного рішення відповідача покладено твердження про те, що виконавчий лист по справі №2005/1595/12, виданий 16.01.2015 року Борівським районним судом Харківської області не підлягає виконанню органом Казначейства.

Однак, такий висновок суперечить чинному законодавству, зокрема нормам Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", Положення про Державну казначейську службу України , затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 460/2011, а також Положення про управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12.10.2011 N 1280 (далі - Положення №1280).

Зокрема, згідно п.3 та п.п.3 п. 4 Положення №1280 основним завданням управлінь (відділень) Казначейства є реалізація державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Управління (відділення) Казначейства відповідно до покладених на них завдань здійснюють безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

За таких обставин, підстав для повернення виконавчого документа ОСОБА_1 Ізюмське управління Державної казначейської служби України Харківської області не мало.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на той факт, що орган Казначейства позбавлений обов'язку здійснити стягнення коштів з боржника на виконання постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року у зв'язку з невизначеністю конкретної суми, яка підлягає стягненню, висновків суду не спростовують.

З матеріалів справи вбачається, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, не мав можливості точно визначити суму стягнення, оскільки були відсутні дані щодо дати вступу постанови суду в законну силу та дати фактичного поновлення позивача на роботі. Натомість резолютивна частина постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року містить зобов'язання стягнути з боржника середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 липня 2008 року по 5350,46 грн. щомісяця.

Відповідно до пункту 5 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, під час виконання виконавчих документів відповідач, як орган Казначейства, наділений правом в тому числі безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію; вимагати від боржників вжиття ними заходів до виконання виконавчих документів та за результатами їх виконання. За таких обставин, з огляду на відсутність у органу Казначейства повноважень самостійно обраховувати суму середнього заробітку, що підлягає стягненню, відповідач був наділений правом звернутись за необхідною для проведення виконавчих дій інформацією до боржника.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської області - залишити без задоволення.

Постанову Борівського районного суду Харківської області від 03.03.2015р. по справі № 2005/1595/12 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко О.І.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 18.05.2015 р.

Помічник судді Цюпак О.П.