Справа № 346/348/15-а
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Справа № 876/3664/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.03.2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області про зобов'язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

23.01.2015 року позивач звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області з вимогою визнання неправомірними дій в частині відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії у відповідності до ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ) як інваліду другої групи, починаючи з 01.01.2014 року та виплатити заборгованість, яка виникне в результаті перерахунку.

27.02.2015 року позивач подав заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду у зв'язку його пропущення з поважних причин.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.03.2015 року адміністративний позов задоволено частково. Поновлено строк звернення до суду. Визнано незаконною відмову відповідача щодо перерахунку пенсії. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату позивачу основної пенсії як інваліду ІІ групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ із врахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з урахуванням виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України. Крім того зазначає, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону №796-ХІІ здійснюється за рахунок державного бюджету. Відповідно до ст.50,54 Закону №796-ХІІ порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається КМ України; питання обчислення розміру пенсій по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у відповідності до закону, регулюється постановами уряду. Постановою КМ України №1210 від 23.11.2011р. "Про підвищення рівня соціального захисту окремих категорій громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено порядок виплати та розміри пенсій та компенсацій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Оскільки від осіб, які беруть участь у справі, не поступило клопотань про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд у відповідності до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивача віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і йому встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з роботами на ЧАЕС, що підтверджено довідкою, копія якої наявна у матеріалах справи, та він знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі як одержувач пенсії по інвалідності ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Право позивача на одержання додаткової пенсії як інваліда, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, відповідачем не оспорюється та доказуванню не підлягає у відповідності до ст. 72 ч. 3 КАС України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Статтею 50 Закону №796-ХІІ визначено, що особам, віднесених до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам ІІ групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 Закону №796-ХІІ в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року, не передбачено жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону №796-ХІІ, до внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Законом України №1622-VII від 31.07.2014 року, які набрали чинності з 03.08.2014 року, якими передбачений п. 6-7 Прикінцевих положень про те, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

З аналізу наведеного в період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року нарахування та виплата державної пенсії по інвалідності як особі, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та додаткової пенсії, що передбачені ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ повинні проводитися відповідно до вимог цього Закону.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги про перерахунок та виплату позивачу основної та додаткової пенсії, суд першої інстанції підставно задовольнив їх по 02.08.2014 року.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий суд прийшов до необґрунтованого висновку про поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду з позовом.

Статтею 99 КАС України визначаються строки звернення до адміністратив ного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юри дичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вва жатися спірними після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернулася до Коломийського міськрайонного суду з адміністративним позовом 23.01.2015 року про задоволення позовних вимог починаючи з 01.01.2014 року. Суд 26.01.2015 року відкрив провадження у справі. 27.02.2015 року позивач надіслав суду заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду й при цьому подав ряд медичних виписок з медичної карти стаціонарного хворого. Зважаючи на ці виписки, суд першої інстанції поновив позивачу строк звернення до суду.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, колегія суддів бере до уваги лише виписку Івано-Франківської обласної клінічної лікарні з медичної карти стаціонарного хворого №2107514, згідно якої позивач ОСОБА_1 в період з 10 по 21 листопада 2014 року перебував на лікуванні в неврологічному відділенні. Отже, суд приходить до переконання, що в періоди з 01.07.2014 року по 09.11.2014 року та з 22.11.2014 року до часу подання позовної заяви позивач мав адміністративні процесуальні права та обов'язки, передбачені ч.2 ст. 48 КАС України, й мав можливість звернутися до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність застосування строку звернення до суду, визначеного ст.99 КАС України та залишення без розгляду частини позовних вимог в період з 01.01.2014 року по 22.07.2014 року.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративний справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування ним обставин, які мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою позовні вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.03.2015 року у справі № 346/348/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимог за період з 01 січня 2014 року по 22 липня 2014 року залишити без розгляду.

Визнати незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 основної пенсії як інваліду ІІ групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до положень статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 23 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П.Сапіга

Судді Н.Г.Левицька

Р.Б.Хобор