Справа № 553/5418/14-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 р.Справа № 553/5418/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Філатова Ю.М. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 02.04.2015р. по справі № 553/5418/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Лохвицької міської ради Полтавської області

третя особа ОСОБА_2

про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії, скасування рішення Лохвицької міської ради від 23.12.2014 р.,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Ленінського районного суду м. Полтава з позовом до Лохвицької міської ради Полтавської області, в якому просив суд: визнати бездіяльність голови Лохвицької міської ради Демчука В.І., постійної комісії з розгляду земельних питань, яка полягає в невнесенні його заяви про надання земельної ділянки у власність на розгляд сесії Лохвицької міської ради незаконною; скасувати рішення сесії Лохвицької міської ради в части надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_2; зобов'язати постійну комісію з розгляду земельних питань Лохвицької міської ради внести на розгляд сесії Лохвицької міської, ради подані ОСОБА_1 та іншими громадянами заяви; провести додаткове засідання сесії Лохвицької міської ради з метою розгляду заяви ОСОБА_1 про передачу земельної ділянки у власність; зобов'язати сесію Лохвицької міської ради передати ОСОБА_1 земельну ділянку площею до 2 га. для ведення особистого селянського господарства на вказаному полі.

В обгрунтування позову зазначив, що 18 грудня 2014 року він звернувся до Лохвицької міської ради із заявою про надання йому земельної ділянки площею 2 га. для ведення особистого селянського господарства. Заява була подана у зв'язку з тим, що в межах населеного пункту с. Криниця, що відноситься до Лохвицької міської ради, звільнилася земельна ділянка площею 29 га рілля. Проте, подана позивачем заява, 18 грудня 2014 року на засіданні постійної комісії Лохвицької міської ради 6 скликання з питань землекористування та екології не була розглянута, а відповіді про причини нерозгляду позивач не отримав.

23 грудня 2014 року сесією Лохвицької міської ради було передано в оренду земельну ділянку площею 29 га рілля ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства, чим порушено принцип рівності громадян України, що закріплений ст. Конституції України, ст. 14 Конституції України, ст. 121 ЗК України, ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Таким чином, позивач зазначив, що дії міського голови та голови комісії є незаконними, оскільки вони вчинялися спільно, умисно, на користь однієї особи.

02 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 надав до суду доповнення до позовної заяви, в яких виклав вимоги за позовом у кінцевій редакції та просив суд: визнати рішення Лохвицької міської ради від 23 грудня 2014 року № 9 незаконним; визнати бездіяльність Лохвицької міської ради, яка полягає в ненаданні ОСОБА_4 земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства незаконною; визнати бездіяльність Лохвицького міського голови Демчука В.І., постійної комісії з розгляду земельних питань, яка полягає в невнесенні його заяв про надання земельної ділянки у власність на розгляд сесії Лохвицької міської ради незаконною; визнати бездіяльність Лохвицького міського голови Демчука В.І., яка полягає в не розгляді заяви ОСОБА_1 про надання земельної ділянки у власність та не наданні відповіді на заяву незаконною; скасувати рішення Лохвицької міської ради від 23 грудня 2014 року № 9; зобов'язати Лохвицьку міську раду надати ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у власність площею до 2 га. на вказаному полі; зобов'язати постійну комісію з розгляду земельних питань Лохвицької міської ради винести на розгляд сесії Лохвицької міської ради подані ОСОБА_1 та іншими громадянами заяви; зобов'язати провести пленарне засідання сесії Лохвицької міської ради з метою розгляду заяви ОСОБА_1 про передачу земельної ділянки у власність; зобов'язати сесію Лохвицької міської ради передати ОСОБА_1 земельну ділянку площею до 2 га. для ведення особистого селянського господарства на вказаному полі.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 02.04.2015 року в задоволенні адміністративного позов ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 3, 8, 14, 24 Конституції України, ч. 2 ст. 71, п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України, ст. 33, п.1 ч. 1 ст. 121, ч.1, ч.2 ст. 124 Земельного кодексу України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 с інвалідом II групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 22.12.2008 року Пенсійним фондом України управління Ленінського району м. Полтави, /а.с. 4/.

18 грудня 2014 року перед засіданням постійної комісії Лохвицької міської ради 6 скликання з питань землекористування та екології, позивач ОСОБА_1 подав на розгляд сесії Лохвицької міської ради заяву, в якій просив надати дозвіл для виготовлення технічної документації та в подальшому передати йому земельну ділянку у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на полі площею 29 га біля села Крииниця, з лівого боку від дороги Лохвиця-Криниця, та знаходиться в межах населеного пункту Лохвицької міської ради. Також, в своїй заяві позивач зазначив, що своє конституційне право для отримання у власність 2 га для особистого селянського господарства ним не використано, що підтверджується ксерокопією даної заяви з відміткою про отримання /а.с. 5/.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєсграцію права власності НОМЕР_2, виданого реєстраційною службою Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, земельна ділянка рілля площею 29 га, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, сщ. Криниця, кадастровий номер НОМЕР_3 належить Територіальній громаді с. Криниця в особі Лохвицької міської ради на праві комунальної власності, цільове призначення для ведення фермерського господарства, дата реєстрації земельної ділянки 30.10.2013 року, дані обставини також підтверджуються викопіюванням земельної ділянки /а.с. 25/.

Статтею 7 Регламенту Лохвицької міської ради Лохвицького району Полтавської області 6 скликання (затвердженого рішенням 2 сесії Лохвицької міської ради 6 скликання від 07.12.2010 року № 1 (в редакції рішення 54 сесії Лохвицької міської ради 6 скликання від 23.12.2014 року № 67) передбачено, що підготовка сесій міської ради здійснюється за орієнтовним річним планом роботи ради, затвердженим рішенням ради. Проекти рішень, довідкові та інші матеріали з питань порядку денного сесії готуються спеціалістами виконавчого комітету ради за участю заступників міського голови та секретаря ради. Відповідальність за підготовку та якість проекту рішення покладається на його розробника. Проект рішення підписується розробником. Розробник підписує кожну сторінку проекту рішення. Склад підпису: розчерк (скорочений підпис), власне підпис (ініціали, прізвище), дата. Проект рішення, погоджується шляхом його візування заступниками міського голови відповідно до посадових повноважень, секретарем міської ради та спеціалістом виконкому з юридичних питань. Проекти нормативно-правових актів, рішень міської ради та її виконавчого комітету, що підлягають обговоренню, оприлюднюються на офіційному веб-сайті міської ради в мережі Інтернет до проведення засідання постійних комісій. Погоджені проекти рішень виносяться на пленарне засідання міської ради після попереднього розгляду їх в постійних комісіях. Проекти рішень додаються до відповідного протоколу пленарного засідання ради /а.с. 70/.

Згідно витягу з протоколу засідання постійної комісії Лохвицької міської ради 6 скликання з питань землекористування та екології від 18.12.2014 року № 54, провідний спеціаліст виконкому Шевчик С.М. повідомив, що надійшло вісім заяв від громадян з проханнями надати їм земельні ділянки по 2,0 га для ведення особистого селянського господарства. П'ять заяв від громадян ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 мають необхідні для розгляду додатки, надійшли своєчасно. На підставі цих заяв було розроблено проекти рішень, які були оприлюдненні на офіційному сайті міської ради та пройшли процедуру погодження. Зміст трьох заяв від громадян ОСОБА_1, ОСОБА_4 га ОСОБА_11 суперечить чинному земельному законодавству. Ці заяви надійшли щойно, подані буквально на засіданні комісії, не пройшли передбачену чинним законодавством процедуру розробки та оприлюднення проектів рішень. По названим причинам зазначені заяви не можуть розглядатися на поточній сесії. Решті заявників можна буде надати земельні ділянки тих 7,5 га, які сформуються після ущільнення городніх наділів /а.с.44-45/.

В листопаді 2014 року гр. ОСОБА_2 звернувся до Лохвицької міської ради із заявою про надання йому в оренду земельної ділянки сільськогосподарського значення загальною площею 29 га ріллі кадастровий номер НОМЕР_3 та 26, 83 багаторічних насаджень кадастровий номер НОМЕР_4 для ведення фермерського господарства, в межах населеного пункту с. Криниця, строком на 5 років. В даній заяві останній зобов'язався укласти договір оренди та у місячний строк провести державну реєстрацію оренди та своєчасно вносити орендну плату /а.с. 23/.

Згідно рішення Лохвицької міської ради Лохвицького району Полтавської області 54 сесії 6 скликання № 9 від 23 грудня 2014 року, вирішено: 1) укласти договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення під ріллею для ведення фермерського господарства (загальна площа 29,00 га. кадастровий номер НОМЕР_3), яка розташована в межах населеного пункту с.Криниця, з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) з 1 січня 2015 року терміном на 5 років; 2) укласти договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення під багаторічними насадженнями для ведення фермерського господарства (загальна площа 26.83 га., кадастровий номер НОМЕР_4), яка розташована в межах населеного пункту с. Криниця, з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) з 1 січня 2015 року терміном на 5 років; 2) передати в користування (оренду) земельні ділянки суб'єкту господарювання у відповідності до пунктів 1 та 2 цього рішення; 3) зобов'язати ОСОБА_2 провести державну реєстрацію права оренди; 4) рекомендовано ОСОБА_2 після виконання пункту 3 цього рішення провести державну реєстрацію фермерського господарства в місті Лохвиця в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб /а.с. 22/.

На ім'я позивача 29 грудня 2014 року за вих. № 02-25/925 Лохвицькою міською радою Лохвицького району Полтавської області було надіслано листа, із змісту якого вбачається, що позивачеві було роз'яснено, що подана ним заява від 18.12.2014 року не відповідає чинному законодавству України, оскільки зазначене у заяві бажане місце виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства накладається на уже сформовану земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 для ведення фермерського господарства, яка перебуває у комунальній власності. Окрім того, Регламентом Лохвицької міської ради встановлено процедуру приймання рішень з питань землекористування, яка передбачає обов'язкове оприлюднення погодженого (завізованого) проекту рішення на офіційному сайті міської ради до засідання постійних комісій ради. Подана ним заява 18.12.2014 року буквально на засіданні постійної комісії, не пройшла передбачену чинним законодавством процедуру приймання рішення з питань землекористування. По названих причинах заява не розглядалась, що підтверджується копією листа та журналу реєстрації документів створених установою /а.с. 81, 82/.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що заява позивача правомірно не розглядалася на пленарному засіданні 54 сесії 6 скликання Лохвицької міської ради Лохвицього району Полтавської області, відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв в межах владних повноважень, визначених діючим законодавством.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 ЗК установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 ЗК Рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Таким чином колегія суддів зазначає, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 р. по справі № 21-493а14 та від 16.12.2014 р. по справі № 21-544а14.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Таким чином, висновок суду першої інстанції у справі, що розглядається, не грунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і провадження у справі підлягає закриттю згідно з п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства України.

За правилами ч.1 ст.203 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст.ст. 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин, постанова Ленінського районного суду м. Полтава від 02.04.2015 р. по справі № 553/5418/14-а підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись п. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 02.04.2015р. по справі № 553/5418/14-а скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Лохвицької міської ради Полтавської області третя особа ОСОБА_2 про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії, скасування рішення Лохвицької міської ради від 23.12.2014 р. закрити.

Роз'яснити сторонам, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Водолажська Н.С.