Справа № 804/1204/15
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2015 р. Справа № 804/1204/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання - Потіп О.М., за участю: позивача - Пробачая В.П., представника позивача - Курти П.П., представника третьої особи - Ремезок А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Пробачая Віктора Павловича
до Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління
юстиції Дніпропетровської області
треті особи Новомосковська міська рада, Публічне акціонерне товариство «ІНТЕРПАЙП Новомосковський трубний завод»
про визнання протиправним та скасування рішення, -
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до п. 12 розділу 5 «Плану приватизації державного майна, взятого в оренду з викупом організацією орендарів орендного підприємства «Новомосковський трубний завод», затвердженого в.о. Голови ФДМ України 25.01.1995 року та рішення Новомосковської міської ради депутатів № 63 від 30.06.1999 року «Про передачу житла та установ соціальної сфери ВАТ «НМТЗ» на баланс місцевого бюджету», фізкультурно-оздоровчий комплекс з басейном, розташований за адресою м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 126 «а», повинен був бути переданий до комунальної власності територіальної громади м. Новомосковська. Проте, рішенням державного реєстратора Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області від 07.08.2013 року № 4806272 зареєстровано право приватної власності на даний об'єкт за ПАТ «ІНТЕРПАЙП НМТЗ», чим порушено право позивача як члена територіальної громади на користування фізкультурно-оздоровчим комплексом з басейном як об'єктом комунальної власності.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити та зазначили, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не встановлено, що право власності ПАТ «ІНТЕРПАЙП НМТЗ» набуто, на думку позивача, в незаконний спосіб, чим порушено його суб'єктивне право на отримання від комунального об'єкта соціальних благ та послуг.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання, в якому просив слухати справу без його участі, та письмові заперечення, у яких зазначено, що оскаржуване рішення є законним та прийнятим відповідно до вимог чинного законодавства України у межах його повноважень, а тому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Представник третьої особи - Новомосковської міської ради в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, жодних клопотань до суду не надав.
Представник третьої особи - ПАТ «ІНТЕРПАЙП НМТЗ» просив суд у задоволенні позову відмовити, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що державним реєстратором прийнято рішення відповідно до вимог діючого законодавства на підставі наданих для реєстрації документів, а існування даного рішення не порушує прав та інтересів позивача.
Дослідивши доводи учасників судового розгляду, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
07.08.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області було прийнято рішення № 4806272 про державну реєстрацію права власності ПАТ «ІНТЕРПАЙП Новомосковський трубний завод» на фізкультурно-оздоровчий комплекс з басейном, розташований за адресою м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 126 «а».
Органи державної реєстрації прав під час здійснення своїх повноважень керуються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 22.06.2011 року № 703 (був чинний на момент прийняття рішення), Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 26.10.2011 р. № 1141 та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 22.06.2011 року № 703, Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення); витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер); документ, що зазначений у пункті 27 цього Порядку та підтверджує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці (у разі проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.
Як вбачається з положень ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, та приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.
При цьому, як випливає з наведеної норми, державний реєстратор не досліджує спосіб набуття заявлених прав, а розглядає сам факт їх наявності або відсутності на підставі поданих документів.
Оскільки заявлені ПАТ «ІНТЕРПАЙП НМТЗ» права та подані для реєстрації права власності на фізкультурно-оздоровчий комплекс з басейном документи відповідають вимогам законодавства, крім того, відсутні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, суд доходить висновку, що державним реєстратором було правомірно та у межах повноважень прийнято оскаржуване рішення.
Суд критично ставиться до твердження позивача про те, що існуванням рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на фізкультурно-оздоровчий комплекс з басейном за ПАТ «ІНТЕРПАЙП НМТЗ» порушується його суб'єктивне право на користування даним комплексом як об'єктом комунальної власності з наступних підстав.
Як вбачається з ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.
Отже, суб'єктами права комунальної власності є територіальна громада та утворені ними органи місцевого самоврядування. Позивач не є суб'єктом права користування об'єктами комунальної власності, оскільки не має повноважень представляти інтереси територіальної громади.
При цьому, право власності та правомочність користування майном не є тотожніми праву отримувати певні соціальні блага чи послуги, які надаються чи створюються певним соціальним об'єктом згідно функцій, що закладені територіальною громадою в такий об'єкт.
Однак, оскільки відповідач не є суб'єктом права комунальної власності, він не має владних функцій та повноважень своїми діями здійснювати та порушувати суб'єктивні права позивача отримувати від об'єкта комунальної власності певні соціальні блага та послуги.
Оскільки судом встановлено, що державний реєстратор Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області при прийнятті рішення № 4806272 від 07.08.2013 року діяв у межах своїх повноважень, тобто дані дії є правомірними, та не встановлено порушення прав позивача існуванням оскаржуваного рішення, суд доходить переконання про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 71, 72, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Пробачая Віктора Павловича - відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 09.04.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 09.04.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді М.В. Дєєв М.В.Дєєв Т.С.Журавель