Справа № 450/1150/14-а,2-а/450/94/14
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Справа № 876/8277/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні діїї,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області, в якому просить скасувати рішення відповідача №21 від 20.12.2013 року про утримання надміру виплачених їй сум пенсії; зобов'язати відповідача повернути утримані з її пенсії суми коштів відповідно до прийнятого ним рішення № 21 від 20.12.2013 року.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 липня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки позивачу ОСОБА_1 до стажу роботи на державній службі було зараховано період з 05.03.2012 року по 04.12.2013 року, тому їй безпідставно виплачувалася пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, як непрацюючому інваліду III групи за наявності страхового стажу, а не пенсія по інвалідності.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, винесеною із неповним з'ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального та процессуального права, ОСОБА_1 оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 липня 2014 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані за рішенням органів Пенсійного фонду лише за двох умов - наявності зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсій є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Апелянт стверджує, що у матеріалах справи немає доказів (що і не заперечується відповідачем) допущених зловживань зі сторони ОСОБА_1 як пенсіонера і/або поданих недостовірних даних страхувальником, яким виступала Львівська митниця, при перерахунку її пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком управлінням Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі з 05.03.2012р. згідно з вимогами ч. 2 ст.33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що рішенням управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області №21 від 20.12.2013 року було вирішено утримувати надміру виплачених сум пенсії ОСОБА_1 в розмірі 22 823,98 грн. за період з 05.03.2012 року по 04.12.2013 року. Вказане рішення прийняте з посиланням на те, що переплата пенсії виникла з 05.03.2012 р. по 04.12.2013 р. внаслідок внесення нового запису у трудовій книжці за № 39 від 04.12.2013 р. «Запис за №38 є недійсним» (запис у трудовій книжці за №38-19.04.2011 р. припинено перебування на державній службі в митних органах України, слугував підставою для проведення перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком непрацюючим інвалідам) та «Звільнена із займаної посади відповідно до ч.1 п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров'я» 04.12.2013 р., та виплати пенсії непрацюючим пенсіонерам, а саме проведення перерахунку пенсії у зв'язку із зміною прожиткового мінімуму, що згідно з Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» на працюючих пенсіонерів не передбачено призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком непрацюючим інвалідам ІІ-ІІІ групи відповідно до ст.33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1, працюючи на державній службі, звернулась в управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі 30.08.2010 року із заявою для призначення пенсії по інвалідності, як особі визнаної інвалідом III групи інвалідності.

З 30.08.2010 року управлінням Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області призначено ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, як особі визнаній інвалідом III групи інвалідності.

05.03.2012 року позивач звернулась в управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області із заявою про перерахунок існуючої пенсії на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, долучивши до вказаної заяви копію трудової книжки, згідно наявного в ній запису № 38 від 19.04.2011 року припинено перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.17, п.б.ч.1.ст.30 Закону України «Про державну служб». На підставі вказаної заяви управлінням Пенсійного фонду згідно ч.2 ст.33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було проведено перерахунок пенсії позивача із пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

Встановлено, що згідно ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 22.08.2013 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Львівської митниці про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, було визнано умови примирення між сторонами у справі, а провадження у справі закрито. Згідно умов мирової угоди ОСОБА_1 зобов'язалася не вимагати стягнення на свою користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а Державна митна служба України зобов'язувалась скасувати свій наказ №796-к від 18.04.2011 року та поновити ОСОБА_1 на посаді провідного інспектора сектору митного оформлення відділу адміністрування митних платежів Львівської митниці, після цього Львівська митниця в свою чергу зобов'язувалася видати наказ про звільнення ОСОБА_1 відповідно до ст. 40 ч.1 п.2 КЗпП України.

18.12.2013 року ОСОБА_1 звернулась в управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області із заявою про зміну виду пенсії, а саме про перехід з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону «Про державну службу», долучивши до вказаної заяви копію трудової книжки із записом № 39 від 04.12.2013 року, згідно якого запис № 38 є недійсний та позивач звільнена із займаної посади відповідно до ч.1 п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров'я.

Крім того, позивачем до заяви про зміну виду пенсії долучено довідку №5/13-333 від 12.12.2013 року, видану Львівською митницею Міндоходів, якою підтверджено те, що до стажу державної служби ОСОБА_1 зарахований період роботи з 07.04.1993 року по 04.12.2013 року.

В силу ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно з ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до п. 3 «Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проаналізувавши наведені вище норми законодавства, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Відповідно до ч.2 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, ОСОБА_1 не допускала зловживання при зверненні за призначенням пенсії. Для призначення пенсії позивачем подавались достовірні документи, які надавались останньому у встановленому законом порядку. Відповідачем не представлено жодних доказів, які б свідчили про зворотне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так як жодних порушень чи зловживань при зверненні за призначенням пенсії позивачем допущено не було, тому відсутні підстави для прийняття рішення щодо стягнення з позивача сум надміру виплаченої пенсії.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 липня 2014 року у справі 450/1150/14-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні діїї задовольнии.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області №21 від 20.12.2013 року про утримання надміру виплачених сум пенсії ОСОБА_1 у розмірі 22 823,98 грн.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області виплатити ОСОБА_1 суму утриманих на підставі вищевказанного рішення №21 від 20.12.2013 року коштів з її пенсії у розмірі 11 719,16 грн. (одинадцять тисяч сімсот дев'ятнадцть грн. шістнадцять коп.).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст постанови виготовлено та підписано 13.05.2015 року.