Справа № 820/3291/15
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 травня 2015 р. № 820/3291/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання -Абояна І.І.,

позивача -ОСОБА_1,

представника відповідача -Паркаренко Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, третьої особи: Харківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання неправомірним висновку та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, третьої особи: Харківської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить суд: визнати неправомірним Висновок Куп'янської ОДПІ ГУ Міндоходів Харківської області про результати перевірки відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади" від 20.02.2015р. в частині щодо невідповідності наявній податковій інформації, внесених ОСОБА_1 даних до декларації про майно, доходи, витрати, і зобов'язання фінансового характеру за 2013р., про майно "DAEWOO NUBIRA", 2001 року випуску, набутого за час перебування на посадах, визначених п.1-10 ч.1і ст.25 Закон України "Про очищення влади"; зобов'язати Куп'янську ОДПІ ГУ Міндоходів Харківської області внести зміни до Висновку від 20.02.2015 №1158/8/137-20-26-17-01-51 про результати перевірки відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закон України "Про очищення влади" щодо відсутності недостовірності про майно "DAEWOO NUBIRA", 2001 року випуску, набутого за час перебування на посадах, визначених п.1-10 ч. 1 ст.25 Закону України "Про очищення влади" та свій висновок направити до Харківської митниці ДФС в установлений законом строк, про що повідомити письмово Харківський окружний адміністративний суд та позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є головним державним інспектором Харківської митниці Державної фіскальної служби з 25.12.2015року до теперішнього часу митного поста "Козача Лопань", до цього перебував на посадах: Куп'янська митниця з 10.03.1999 р. по 31.05.2010 р., Харківська митниця з 01.06.2010р. по 06.06.2013р., Харківська митниця Міндоходів з 07.06.2013р. по 24.12.2014р., має посвідчення Державної митної служби України № 071770 від 09.12.2010р., посада - головний інспектор, яке дійсне до 09.12.2015 р. Згідно ч.ч. 3,4 ст.1 Закону України "Про очищення влади" від 16 вересня 2014р. №1682-УІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014р. №563 "Про Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч.2,3,4 ст.1 Закону України "Про очищення влади" п.8, він, як особа, яка підлягає перевірці 25.12.2014р., згідно заяви, дав згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей занесених мною в декларацію про майно, доходи, витрати, і зобов'язання фінансового характеру за 2013 р.18.02.2015р. на ім'я начальника Куп'янської ОДПІ ГУ Міндоходів Харківської області надав письмове пояснення про придбання автомобіля DAEWOO NUBIRA державний номер НОМЕР_1, 2001 року випуску, в якому вказав, що продав зазначений автомобіль по генеральній довіреності і вважаючи, що дія цієї довіреності 5 років, цей автомобіль не вказав в декларації. 19.02.2015р. позивач заповнив нову (уточнену) декларацію в якій зазначив вказаний автомобіль. Однак відповідач не прийняв наведене до відома і 20.02.2015р. виніс висновок № 1158/8/137-20-26-17-01-51 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", в якому вказав, що позивач у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013р. вказав недостовірну інформацію щодо наявності майна набутого (майнових прав) набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених в пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно ( майнові права) ОСОБА_1 А саме не вказано автомобіль DAEWOO NUBIRA державний номер НОМЕР_1, 2001 року випуску. В цій частині з даним висновком позивач не згоден та просить його визнати неправомірним.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, в обґрунтування заперечень зазначив, що згідно інформації Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Куп'янського, Шевченківського та Дворічанського районів, наданої листом від 27.01.2015 р. № 477, на ім'я ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2) зареєстровані транспортні засоби "DAEWOO NUBIRA", 2001 р.в., HONDA CR-V, 2001 р.в. Зазначені транспортні засоби придбані позивачем за час перебування на державній службі. В декларації про майно, доходи витрати та зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік ОСОБА_1 не вказав автомобіль "DAEWOO NUBIRA", 2001 р.в., який, згідно письмового пояснення від 18.02.2015 р. (вх. № 1360 від 20.02.2015р.), він продав по довіреності. Оскільки позивач не зареєстрував угоду, у відповідності до ст.210 ЦК України в органах МРЕВ, право власності на вищезазначений автомобіль належить ОСОБА_1. Таким чином, встановлено недостовірність відомостей, вказаних ОСОБА_1 в декларації про майно, доходи витрати та зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік щодо наявності майна, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади".

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав та мотивів.

Закон України «Про очищення влади» від 16.09.2014 року за №1682-VII (далі - Закон №1682-VII) визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статі 2 Закону №1682-VII заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 4 вказаного Закону особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, щодо них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону (частина 2 вказаної статті).

Судом встановлено, що позивачем в установлені строки подано передбачену Законом №1682-VII заяву.

Порядок проведення перевірки регламентовано нормами статті 5 Закону №1682-VII. Зокрема, відповідно до частини 4 цієї статті організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Відповідно до частини 5 статті 5 Закону №1682-VII перевірці підлягають: 1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; 2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Частиною 10 статті 5 Закону №1682-VII передбачено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки. Такий висновок може бути оскаржений особою в судовому порядку (частина 11 статті 5 Закону №1682-VII).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює головним державним інспектором Харківської митниці Державної фіскальної служби з 25.12.2015 року митного поста "Козача Лопань", до цього часу перебував на посадах: Куп'янська митниця з 10.03.1999 р. по 31.05.2010 р., Харківська митниця з 01.06.2010р. по 06.06.2013р., Харківська митниця Міндоходів з 07.06.2013р. по 24.12.2014р., має посвідчення Державної митної служби України № 071770 від 09.12.2010р., посада - головний інспектор, яке дійсне до 09.12.2015 р. Таким чином, позивач є особою щодо якої здійснюються заходи з очищення влади (люстрації), та був суб'єктом декларування у розумінні Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", який зобов'язаний подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

14.03.2014р. позивачем подано декларацію про майно, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013р., в розділі IV якої "Відомості про транспортні засоби" відсутні дані щодо наявності у нього транспортного засобу, що перебуває у власності, в оренді чи іншому праві користування декларанта, а саме автомобіля "DAEWOO NUBIRA", 2001 р.в.(а.с.14-18)

18.12.2014р. позивачем на ім'я начальника Харківської митниці ДФС подано заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", в якій він надав згоду на проведення вказаної перевірки.

Результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", оформлені висновком Куп'янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області області від 20.02.2015 року № 1158/137-20-26-17-01-51(а.с.12-13).

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", визначена Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 03 листопада 2014 року N 1100 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 листопада 2014 р. за N 1385/26162 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 6 Порядку для перевірки використовуються дані, що зазначені у відповідних розділах декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, зокрема про: джерела отримання доходів; об'єкти оподаткування; суму нарахованих та/або виплачених доходів.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Відповідно до ч. 1 п. 9. Порядку у розділі IV декларації перевірці підлягають:

достовірність відомостей щодо наявності транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про транспортні засоби такої особи;

відповідність вартості транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

Відповідно до ч. 2 п. 9 Порядку для перевірки даних про транспортні засоби використовується інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин:

органів внутрішніх справ - щодо зареєстрованих (знятих з обліку) колісних транспортних засобів та їх власників, у тому числі про дату їх реєстрації (зняття з обліку), індивідуальні ознаки транспортного засобу, повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) та місцезнаходження (місце проживання) власника.

Так відповідачем, в рамках проведення даної перевірки, був надісланий запит, зокрема, до Купянського ДАЇ ГУМВС в Харківській області від 13.01.2015р. № 618/10/20-26-17-01-22.

Згідно відповіді на вказаний запит від 21.01.2015р. на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_2, зареєстровані транспортні засоби "DAEWOO NUBIRA", 2001 р.в., зелений, № куз. НОМЕР_3, ДНЗ НОМЕР_1, свідоцтво НОМЕР_4, видане 22.11.2006р. та HONDA CR-V, 2005 р.в., чорний, № дв. НОМЕР_5, № куз.НОМЕР_6, ДНЗ НОМЕР_7, свідоцтво НОМЕР_8, видане 25.02.2009р.(а.с.69-70)

Відповідно до наданих 18.02.2015р. на ім'я начальника Куп'янської ОДПІ ГУ Міндоходів Харківської області (вх. № 1360 від 20.02.2015р.), пояснень, позивач вказав, що не відобразив автомобіля DAEWOO NUBIRA державний номер НОМЕР_1, 2001 року випуску, в декларації за 2013р., оскільки продав зазначений автомобіль по генеральній довіреності у 2007р. (а.с. 32).

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Отже, на підставі довіреності на керування транспортним засобом, особа якій надана вказана довіреність має право лише вчиняти дії з транспортним засобом від імені другої сторони (власника автомобіля) та відповідно право власності залишається за власником автомобіля, відчуження вказаного майна та перехід права власності не відбувається.

Таким чином, оскільки позивачем була вказана в декларації неповна інформація про майно, перевіркою достовірності відомостей, зазначених позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, встановлено, що ОСОБА_1 вказав недостовірні відомості щодо наявного майна, набутого за час перебування на займаних посадах. Зокрема, в декларації не відображено відомості про наявність у нього транспортного засобу "DAEWOO NUBIRA", 2001 р.в.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що інформація зазначена у висновку Куп'янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 20.02.2015р. № 1158/8/137-20-26-17-01-51, а саме те, що за результатами перевірки з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 та підтверджених документів встановлено, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013р. вказав не достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) лобасом В.І. за час перебування на посадах, визначеннях у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1 У податковій декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013р. гр.. ОСОБА_1 не вказано автомобіль марки DAEWOO NUBIRA державний номер НОМЕР_1, 2001 року випуску є обґрунтованою, з огляду на що позовні вимоги про визнання спірного висновку в частині неправомірним задоволенню не підлягають.

Щодо посилання позивача на подану ним уточнену декларацію, як на підставу визнання висновку неправомірним та зобов'язання внести зміни у висновок, суд не приймає їх до уваги, оскільки висновок по проведенню перевірки був прийнятий відповідачем 20.02.2015р., повторний запит про проведення перевірки з вказаною уточненою декларацією надійшов від Харківської митниці ДФС до відповідача лише 12.03.2015р., тобто після прийняття спірного висновку, та відомості вказані в уточненій декларації не могли бути прийняті Куп'янською ОДПІ до уваги при прийнятті висновку 20.02.2015р.

Крім того, Законом України "Про очищення влади" від 16.09.2014 р. № 1682-УП, постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р., Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 563 "Деякі питання реалізації Закону України "Про очищення влади", наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", та форми висновку про результати такої перевірки від 03.11.2014 р. № 1100, відповідно до яких проводиться перевірка достовірності інформації відображеної в деклараціях про майно, доходи витрати та зобов'язання фінансового характеру також Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХП зі змінами та доповненнями, не передбачено подання уточнених декларацій про майно, доходи витрати та зобов'язання фінансового характеру.

Таким чином, встановлені в ході судового розгляду обставини свідчать про правомірність висновку відповідача про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» щодо ОСОБА_1

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач, в порушення вимог ч.1 ст. 71 КАС України, не довів законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість відповідач, заперечуючи проти позову, відповідно до приписів ч.2 ст. 71 КАС України, надав беззаперечні докази на підтвердження правомірності прийнятого рішення, що є предметом оскарження позивачем, що кореспондується з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, в зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, третьої особи: Харківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання неправомірним висновку та зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

2. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 15.05.2015 р.

Суддя Рубан В.В.