Справа № 592/795/15-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р.Справа № 592/795/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.03.2015р. по справі № 592/795/15-а

за позовом Управління соціального захисту населення Сумської міської ради

до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції

про оскарження постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження,

ВСТАНОВИЛА:

Управління соціального захисту населення Сумської міської ради звернулося до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, в якому просило: скасувати постанву державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 11 грудня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 592/2012/14-а; зобовязати відповідача прийняти до виконанння виконавчий лист № 592/2013 /14а.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 березня 2015 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. а саме: скасовано постанову державного виконавця Міснік В.М. про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 11 грудня 2014 року ВП № 45831710; зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції вчинити дії щодо відкриття виконавчого провадження та примусового виконання виконавчого листа, виданого 16 травня 2014 р. Ковпаківським районним судом м. Суми у справі № 592/2013/14-а, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Сумської міської ради тимчасову державну допомогу в розмірі 14 988 грн. 90 коп.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 березня 2015 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України "Про виконавче провадження», КАС України та не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 197 КАС України, справа розглядається в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 березня 2014 р. Ковпаківським районним судом м. Суми винесено постанову у справі за адміністративним позовом Управління соціального захисту населення Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення тимчасової державної допомоги та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Сумської міської ради тимчасову державну допомогу в розмірі 14 988 грн. 90 коп. (а.с.4).

16 травня 2014 р. Управлінню соціального захисту населення Сумської міської ради видано виконавчий лист, який 11 грудня 2014 р. пред'явлено до ВДВС СМУЮ, що підтверджується заявою про примусове виконання постанови суду (а.с.6).

11 грудня 2014 р. державним виконавцем органу державної виконавчої служби СМУЮ винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) на підставі п. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у виконавчому документі відсутні відомості, які ідентифікують боржника (ідентифікаційний номер) (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий документ, пред'явлений на виконання, відповідає встановленим вимогам та мав бути прийнятий державним виконавцем до провадження, у зв'язку з чим, позовні вимоги Управління соціального захисту населення Сумської міської ради є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року визначені вимоги до виконавчого документа. Пунктами 1, 2, 4, 5, 6 частини першої та частиною другою вказаної статті визначені обов'язкові вимоги до виконавчого документа.

Пунктом 3 частини 1 статті 18 Закону передбачено, що у виконавчому документі повинні міститися дані про повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Судовим розглядом встановлено, що при винесенні постанови по справі № 592/2013/14-а суду не були відомі дані щодо індивідуального ідентифікаційного номеру боржника, у зв'язку з чим ідентифікаційний номер не зазначався у постанові.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно вимог статей 18, 19 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У виконавчому документі зазначається, зокрема, індивідуальний ідентифікаційний номер боржника за наявності.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Колегія суддів зазначає, що у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 592/2013/14-а від 16 травня 2014 року відмовлено на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", а саме через невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 вищезазначеного Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника. Тобто даною статтею встановлено саме право стягувача зазначати ідентифікаційний номер боржника, але не обов'язок. Посилання державного виконавця на відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номеру боржника не може бути правовою підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.03.2015р. по справі № 592/795/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Русанова В.Б. Курило Л.В.