Справа № 0870/6315/12
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2013-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2013 року о/об 17 год. 35 хв. Справа № 0870/6315/12 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шаповаловій К.І., за участю представників позивача Матіч Д.О., Оболадзе А.В., представника відповідача Дідовича А.К., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВЛ-МІРІС»

до Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області Державної податкової служби

про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВЛ-МІРІС» (надалі - позивач або ТОВ «ТВЛ-МІРІС») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області Державної податкової служби (надалі - відповідач або ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області) про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 18.06.2012.

Позивачем у позові (т.1, а.с.147-156) зазначено, що на підставі Акту перевірки №30/2211/33985674 від 30.05.2012 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 18.06.2012, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 45460 грн. 00 коп. та штрафні санкції на суму 1649 грн. 50 коп., і податкове повідомлення-рішення № від 18.06.2012, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 37614 грн. 00 коп. та штрафні санкції - 3611 грн. 00 коп. Позивачем подано заперечення на Акт, в порядку п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України і отримано відповідь на заперечення. З висновками Акту перевірки і прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач не погоджується, оскільки вважає наданими всі документи стосовно операцій з ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008». Позивач вважає, що вартість придбаних ТОВ «ТВЛ-МІРІС» товарів (робіт, послуг), які використані виключно у власній господарській діяльності була правомірно віднесена до складу валових витрат виробництва та обігу у відповідних звітних періодах. При подальшому продажу товарів (робіт, послуг) позивач в повному обсязі включив їх вартість до складу валових доходів і сплатив податок на прибуток. Даний факт підтверджується Податковими деклараціями з податку на прибуток за І квартал 2011 року, ІІ-ІІІ квартал 2011 року, річною декларацією з податку на прибуток за 2010 рік. Також, як доказ порушення, яке нібито мало місце, відповідачем зазначається протиправна поведінка контрагентів: ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008». При цьому посилання на докази обізнаності позивача щодо протиправного характеру діяльності його контрагента, прямої чи опосередкованої причетності до такої протиправної діяльності з метою отримання податкової вигоди Акт перевірки №30/2211/33985674 від 30.05.2012 не містить. Позивач вважає, що при наявності підтвердження первинними документами фактичного здійснення операцій з придбання позивачем у ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008» протиправна діяльність виконавця не може бути підставою для негативних наслідків для позивача за умови відсутності доказів недобросовісності останнього.

У судових засіданнях представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представником відповідача подано до суду письмові заперечення (т.3, а.с.18-33) в яких зазначено, що в період з 15.05.2012 по 23.05.2012 відповідачем проведено документальну позапланову перевірку позивача з питань взаємовідносин з ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008» за результатами якої складено Акт №30/2211/33985674 від 30.05.2012. Під час перевірки встановлено: 1. Відсутність реальності придбання товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ТВЛ-МІРІС» у ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008», що призвело до порушення п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті всього у сумі 27539 грн. 00 коп., у тому числі за 4 квартал 2010 року - 3297 грн. 00 коп., за І квартал 2011 року - 24242 грн. 00 коп.; 2. Відсутність реальності придбання товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ТВЛ-МІРІС» у ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008», що призвело до порушення пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.149.1 ст.149 та п.152.1 ст.152 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток всього у сумі 17921 грн. 00 коп., у тому числі за 2 квартал 2011 року в сумі 12650 грн. 00 коп., за 3 квартал 2011 року в сумі 5271 грн. 00 коп.; 3. Відсутність реальності придбання товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ТВЛ-МІРІС» у ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008», що призвело до порушення п.1.7 ст.1, п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.2.1, пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4, п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті всього у сумі 2637 грн. 00 коп., у тому числі за грудень 2010 року на суму 2637 грн. 00 коп.; 4. Відсутність реальності придбання товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ТВЛ-МІРІС» у ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008», що призвело до порушення пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті всього у сумі 34977 грн. 00 коп., у тому числі за січень 2011 року - в сумі 3950 грн. 00 коп., за лютий 2011 року - в сумі 6167 грн. 00 коп., за березень 2011 року - в сумі 9277 грн. 00 коп., за квітень 2011 року - в сумі 4250 грн. 00 коп., за червень 2011 року - в сумі 6750 грн. 00 коп., за липень 2011 року - в сумі 4583 грн. 00 коп. За наслідками перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення від 18.06.2012 № за платежем: податок на прибуток приватних підприємств, та податкове повідомлення-рішення від 18.06.2012 № за платежем: податок на додану вартість.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

Позивач зареєстрований як юридична особа за адресою: 70433, Запорізька область, Запорізький район, село Новооленівка, вул.Полякова, буд.33. ТОВ «ТВЛ-МІРІС» має ідентифікаційний код 33985674.

Позивач взятий 20.12.2005 на податковий облік за №4687 і перебуває на обліку у відповідача. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №100264439 ТОВ «ТВЛ-МІРІС» зареєстроване як платник податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 81.

У період з 15.05.2012 по 23.05.2012 ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТВЛ-МІРІС», за результатами якої 30.05.2012 складено Акт №30/2211/33985674 (т.1, а.с.22-67).

У висновках Акту перевірки №30/2211/33985674 від 30.05.2012 зазначено наступне: «… Перевіркою встановлено: 1. Відсутність реальності придбання товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ТВЛ-МІРІС» у ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008», що призвело до порушення п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті всього у сумі 27539 грн. 00 коп., у тому числі за 4 квартал 2010 року - 3297 грн. 00 коп., за І квартал 2011 року - 24242 грн. 00 коп.; 2. Відсутність реальності придбання товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ТВЛ-МІРІС» у ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008», що призвело до порушення пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.149.1 ст.149 та п.152.1 ст.152 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток всього у сумі 17921 грн. 00 коп., в тому числі за 2 квартал 2011 року в сумі 12650 грн. 00 коп., за 3 квартал 2011 року в сумі 5271 грн. 00 коп.; 3. Відсутність реальності придбання товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ТВЛ-МІРІС» у ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008», що призвело до порушення п.1.7 ст.1, п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.2.1, пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4, п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті всього у сумі 2637 грн. 00 коп., у тому числі за грудень 2010 року на суму 2637 грн. 00 коп.; 4. Відсутність реальності придбання товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ТВЛ-МІРІС» у ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008», що призвело до порушення пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті всього у сумі 34977 грн. 00 коп., у тому числі за січень 2011 року - в сумі 3950 грн. 00 коп., за лютий 2011 року - в сумі 6167 грн. 00 коп., за березень 2011 року - в сумі 9277 грн. 00 коп., за квітень 2011 року - в сумі 4250 грн. 00 коп., за червень 2011 року - в сумі 6750 грн. 00 коп., за липень 2011 року - в сумі 4583 грн. 00 коп. …».

Результатом розгляду відповідачем Акту перевірки №30/2211/33985674 від 30.05.2012 стало прийняття відносно ТОВ «ТВЛ-МІРІС» податкових повідомлень-рішень: № від 18.06.2012, яким позивачу збільшено податкове зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на суму 41225 грн. 00 коп., з яких: 37614 грн. 00 коп. - основний платіж, 3611 грн. 00 коп. - штрафні (фінансові) санкції; № від 18.06.2012, яким позивачу збільшено податкове зобов'язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств на суму 47109 грн. 50 коп., з яких: 45460 грн. 00 коп. - основний платіж, 1649 грн. 50 коп. - штрафні (фінансові) санкції (т.1, а.с.18-21).

Судом досліджено Заперечення на Акт перевірки №30/2211/33985674 від 30.05.2012 подане позивачем відповідачу та Відповідь на заперечення ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області (від 18.06.2012 вих.№1352/10/22-111), якою у задоволенні заперечень - відмовлено (т.1 а.с.208-214).

За змістом Акту перевірки №30/2211/33985674 від 30.05.2012 ТОВ «ТВЛ-МІРІС» за період з 01.07.2010 по 31.03.2011 задекларовано скоригований валовий дохід у сумі 861245 грн. 00 коп. Перевіркою повноти визначення скоригованого валового доходу за період з 01.01.2011 по 31.03.2011 не встановлено його заниження або завищення в частині взаємовідносин з ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008». За період з 01.07.2010 по 31.03.2011 ТОВ «ТВЛ-МІРІС» задекларовано скориговані валові витрати у сумі 730241 грн. 00 коп. Перевіркою повноти визначення скоригованих валових витрат за період з 01.07.2010 по 31.03.2011 встановлено їх завищення у сумі 110156 грн. 00 коп. Перевіркою показників, відображених ТОВ «ТВЛ-МІРІС» в деклараціях з податку на прибуток, документів, встановлено, що операції з придбання товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Імпекс 2008» на суму 32937 грн. 00 коп., ТОВ «Трі-Трейд» в сумі 77219 грн. 00 коп. відображено у рядку 04.1 Декларацій «витрати на придбання товарів (робіт, послуг), крім визначених у 04.11». Перевіркою показників в деклараціях з податку на прибуток за період з 01.07.2010 по 31.03.2011 в рядку 04.1 Декларацій «витрати на придбання товарів (робіт, послуг), крім визначених у 04.11» всього у сумі 730241 грн., встановлено їх завищення в частині взаємовідносин з ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд» внаслідок чого завищено суму скоригованих валових витрат (р.06 Декларації) всього в сумі 110156 грн. 00 коп. В порушення п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» ТОВ «ТВЛ-МІРІС» включило до складу валових витрат суму витрат, які не підтверджені відповідними первинними документами у розмірі 110156 грн. 00 коп., в тому числі: - в частині взаємовідносин з ТОВ «Імпекс 2008» в сумі 32937 грн., - в частині взаємовідносин з ТОВ «Трі-Трейд» в сумі 77219 грн. Вказані висновки ґрунтується на інформації, викладеної в Актах перевірки №15/22-11/36064912 від 26.03.2012, №143/23-509/35627818 від 04.05.2011, складених ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя за результатами документальної позапланової перевірки ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд». Також, як зазначено в Акті №30/2211/33985674 від 30.05.2012, ТОВ «ТВЛ-МІРІС» не надані до перевірки первинні документи, що підтверджують прийом-передачу ТМЦ від ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд». Перевіркою повноти визначення скоригованих валових витрат за період з 01.04.2011 по 31.07.2011 встановлено їх завищення в сумі 77917 грн. 00 коп., у тому числі - в частині взаємовідносин з ТОВ «Метек» в сумі 56667 грн. 00 коп., - в частині взаємовідносин з ТОВ «Трі-Трейд» в сумі 21250 грн. 00 коп. З урахуванням постанови слідчого СВ ПМ ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Близнюк Р.Є. від 03.01.2012 в ході перевірки не встановлено реальності придбання ТМЦ та робіт (послуг) у ТОВ «Метек», що призвело до порушення пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.149.1 ст.149 та п.152.1 ст.152 Податкового кодексу України, безпідставно включено до складу валових витрат - 56667 грн., в тому числі за 2 квартал 2011р. - витрати в сумі 33750 грн., за 3 квартал 2011р. - витрати в сумі 22917 грн. За період з 01.07.2010 по 31.07.2011 ТОВ «ТВЛ-МІРІС» задекларовано податкових зобов'язань по податку на додану вартість у сумі 127676 грн. 00 коп. Перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань не встановлено їх заниження в частині взаємовідносин з ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008». за період з 01.07.2010 по 31.07.2011. ТОВ «ТВЛ-МІРІС» за період з 01.07.2010 по 31.07.2011 задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 86388 грн. 00 коп. Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.07.2010 по 31.07.2011 встановлено його заниження в сумі 37614 грн., у тому числі: - в частині взаємовідносин з ТОВ «Імпекс 2008» у сумі 6587 грн. 00 коп., - в частині взаємовідносин з ТОВ «Трі-Трейд» у сумі 19694 грн. 00 коп., - в частині взаємовідносин з ТОВ «Метек» в сумі 11333 грн. 00 коп. Протягом грудня 2010 року - січня 2011 року ТОВ «ТВЛ-МІРІС» придбано товарно-матеріальні цінності у ТОВ «Імпекс 2008». У лютому 2011 року ТОВ «ТВЛ-МІРІС» придбано товарно-матеріальні цінності у ТОВ «Трі-Трейд». Протягом червня-липня 2011 року ТОВ «ТВЛ-МІРІС» придбано товарно-матеріальні цінності у ТОВ «Метек». Однак, з урахуванням раніше викладеного та постанови слідчого СВ ПМ ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Близнюк Р.Є. від 03.01.2012 не встановлено реальності придбання ТМЦ та робіт (послуг) у ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», ТОВ «Імпекс 2008», що призвело до порушення п.1.7 ст.1, п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.2.1, пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4, п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідачем не надано до суду ані витягів з баз ДПС, ані інших джерел інформації, одержаних в ході проведення перевірки, які б підтверджували доводи, наведені в Актах перевірок №15/22-11/36064912 від 26.03.2012, №143/23-509/35627818 від 04.05.2011, №256/23-253/32923596 від 29.07.2011, складених ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя за результатами перевірки ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» (т.3, а.с.35-50).

Отже, безтоварність операцій позивача, про які зазначено ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області в Акті перевірки №30/2211/33985674 від 30.05.2012 не ґрунтуються на фактичних доказах.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «ТВЛ-МІРІС» з ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд» правочини вчинені у письмовій формі, але їх зміст зафіксований не в одному документі - договорі, а зафіксований у кількох документах, що узгоджується з ст.207 Цивільного кодексу України.

Згідно з письмовими поясненнями позивача договори на поставку товарів та надання послуг з контрагентами ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд» в письмовій формі - не укладались, а визначення їх істотних умов відбувалось в усній формі (т.3, а.с.67).

Відповідно до умов Договору поставки №01/07-2011, укладеного 17.07.2011 ТОВ «ТВЛ-МІРІС» (покупець) з ТОВ «Метек» (постачальник), постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупцеві товар, що іменується надалі металопрокат, в асортименті, кількості і за ціною, вказаними в рахунках і накладних, що є невід'ємною частиною договору (т.1, а.с.137). У п.2.2.4 цього Договору поставки зазначено, що накладна також виконує роль специфікації до цього договору і є невід'ємною частиною договору.

Згідно з п.2.2.5 вказаного Договору поставки датою поставки товару вважається дата фактичної передачі товару зі складу продавця, що підтверджується підписаною видатковою накладною уповноваженими представниками сторін.

Судом досліджено документи податкової звітності позивача: Декларації з податку на прибуток підприємства, Податкові декларації з податку на прибуток підприємства, додатки до них; Податкові декларації з податку на додану вартість, Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (т.2, а.с.150-248) за відповідні податкові періоди, оподаткування яких є предметом спору по справі.

Сторонами у судових засіданнях надано пояснення про відсутність спору щодо порядку оформлення та подачі податкової звітності, арифметичних калькуляцій.

У досліджених Розшифровках податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, Реєстрах виданих та отриманих податкових накладних, які додані до Податкових декларацій з податку на додану вартість зазначені індивідуальні податкові номера ТОВ «Імпекс 2008» 82), ТОВ «Трі-Трейд» 93), ТОВ «Метек» 97), як платників податку на додану вартість.

Судом досліджені інформації з сайту ДПА України в яких зазначено, що: 10.10.2011 анульовано свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Трі-Трейд»; 16.03.2011 анульовано свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Імпекс 2008»; 12.10.2011 анульовано свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Метек» (т.3, а.с.86).

Також, позивачем надано до суду інформацію з сайту «Інформаційно-ресурсний центр - Пошук в ЄДР», згідно якої: 21.07.2011 внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи ТОВ «Імпекс 2008»; 07.10.2011 внесено інформацію щодо ТОВ «Метек» про відсутність юридичної особи за вказаною адресою; 30.06.2012 внесено судове рішення, яке потребує змін атрибутів ТОВ «Трі-Трейд» (т.3, а.с.87).

Відповідачем не надано до суду ані рішень про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (актів тощо), ані інформації про оскарження такого анулювання свідоцтва та результатів такого оскарження.

Перевіркою податкових накладних, виписаних ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» при постачанні/наданні ТОВ «ТВЛ-МІРІС» товарів/робіт (послуг) (т.1, а.с.73, 76, 79, 82, 85, 88, 91, 94, 97, 100; т.2, а.с.3, 6, 9, 12, 15, 18, 21) з'ясовано, що вони виписані під час дії Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, яке зазначено у податкових накладних (на час їх виписки).

В Акті перевірки №30/2211/33985674 від 30.05.2012 ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області - не зазначено про наявність конкретних порушень при оформленні ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» податкових накладних, недодержання форми Податкової накладної та «Порядку заповнення податкової накладної», затверджених наказом Державної податкової адміністрації України №969 від 21.12.2010, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.12.2010 за №1401/18696 (які діяли на час здійснення господарських операцій у 2010 році), «Порядку заповнення податкової накладної», затвердженого 01.11.2011 наказом Міністерства фінансів України №1379, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1333/20071, ст.201 Податкового кодексу України.

Оприбуткування товарів, придбаних позивачем у ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» підтверджується дослідженою судом: Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку: 20 місця зберігання ТМЦ та Розшифровками по 281 рахунку (т.1, а.с.120-123, а.с.,130-136; т.2, а.с.121-127). Отже, позивачем здійснено синтетичний облік товарів (запасів), отриманих від ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек».

Відповідачем не надано до суду доказів, які б спростовували факт одержання ТОВ «ТВЛ-МІРІС» товарів, зазначених у документах синтетичного обліку та регістрах бухгалтерського обліку.

Водночас, відомості щодо оприбуткованого за 281 рахунком товару за його кількісно-якісним складом кореспондуються з даними, зазначеними у Журналі-ордері і Відомості по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» (т.1, а.с.124-129) та сумами, зазначеними у дорученнях банку на перерахування контрагентам.

Доказом зміни в активах позивача внаслідок операцій з ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» є проплати, вказані: у банківських виписках по рахунку (т.2, а.с.99-110); Звіті про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт (т.2, а.с.111).

За змістом Акту №30/2211/33985674 від 30.05.2012 та поясненнями представника відповідача, ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області не здійснювалась перевірка отримання ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» вказаних коштів від ТОВ «ТВЛ-МІРІС», доказів, які б спростовували здійснення вказаних проплат - не надано.

Вказані операції проведені по рахункам бухгалтерського обліку. В акті перевірки №30/2211/33985674 від 30.05.2012 - не зазначено про наявність порушень «Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №291 від 30.11.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за №892/4185, при здійсненні позивачем синтетичного обліку.

Судом досліджені Видаткові накладні, Рахунки-фактури, Податкові накладні, Довіреності щодо постачання ТОВ «ТВЛ-МІРІС» продукції до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ЗАТ «Запорізький залізорудний комбінат», НВТ «Донікс», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Запоріжспеценергообладнання» (т.2, а.с.22-97).

Також, судом досліджені надані позивачем у підтвердження реальності операцій з ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» робочі креслення, за якими виконувались вироби для наступних споживачів (т.3, а.с.152-170).

Крім того, судом досліджені Схеми руху товарів, робіт/послуг придбаних ТОВ «ТВЛ-МІРІС» у ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» (т.3, а.с.88-90), Журнал обліку довіреностей (т.1, с.113-116).

Податкові повідомлення-рішення №, № прийняті 18.06.2012 ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області підлягають скасуванню з урахуванням зазначеного вище та виходячи з наступного.

1. Відповідачем не надано до суду доказів визнання судом недійсними правочинів, укладених між ТОВ «ТВЛ-МІРІС» та ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», а також між ТОВ «ТВЛ-МІРІС» та Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ЗАТ «Запорізький залізорудний комбінат», НВТ «Донікс», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Запоріжспеценергообладнання».

Докази притягнення службових осіб ТОВ «ТВЛ-МІРІС» до кримінальної відповідальності щодо взаємовідносин з ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», викладених в Акті перевірки №30/2211/33985674 від 30.05.2012, відповідач до суду не надав.

Крім того, відповідачем не надано до суду доказів відсутності змін в активах позивача за його операціями з ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», а також наступними споживачами.

Як повідомили представники позивача у судовому засіданні, перевезення товару здійснювалось контрагентами. Відповідач не спростував у суді не можливість взагалі перевезення товару.

Доказів перевірки наступних споживачів, кому був поставлений товар ТОВ «ТВЛ-МІРІС», відповідач до суду не надав.

Відповідачем не надано до суду доказів на спростування використання позивачем товару, робіт/послуг отриманих у ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», у подальшій господарській діяльності.

Також, відповідачем не надано до суду доказів у спростування документів наданих до суду позивачем про наявність у нього трудових ресурсів для виконання відповідних робіт.

Позивач не може нести відповідальність за протиправні дії своїх контрагентів (які навіть не доведені відповідачем) при відсутності у нього умислу на вчинення таких дій. Наявність у позивача умислу на вчинення протиправних дій при отриманні товару, робіт/послуг від ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» відповідачем не доведено.

2. Відповідно до ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Як зазначено у ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

У п.1.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку»), зазначено, що записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку»).

Надані позивачем до суду докази, документи у сукупності підтверджують фактичне виконання ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» своїх зобов'язань, реальне здійснення господарських операцій.

Як зазначено у п.2.4 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Відповідно до приписів п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу. Як з'ясовано судом позивач веде облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань.

З наданих представником позивача пояснень, документів вбачається використання ТОВ «ТВЛ-МІРІС» товарів, отриманих від ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», у подальшій своїй господарській діяльності.

Досліджені судом первинні документи, регістри бухгалтерського обліку та фінансової звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням, сплатою податків і зборів підтверджують здійснення господарських операцій ТОВ «ТВЛ-МІРІС» з ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек». Тобто, документально підтверджено формування ТОВ «ТВЛ-МІРІС» валових витрат, податкового кредиту з податку на додану вартість по операціям з ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек».

3. Згідно з п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (який діяв на час здійснення у 2010 році операцій, оподаткування яких є предметом спору) валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп.5.2.1 ст.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Як зазначено в абз.4 пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно з п.3.1 ст.3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

За приписами пп.134.1.1-134.1.2 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

У пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України зазначено, що витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це органу державної податкової служби та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов'язань за звітний податковий період. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до органу державної податкової служби, митного органу. Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення.

Як зазначено у п.149.1 ст.149 Податкового кодексу України, податковою базою для цілей цього розділу визнається грошове вираження прибутку як об'єкта оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 135-137 та 138-143 цього Кодексу.

Відповідно до п.152.1 ст.152 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, від податкової бази, визначеної згідно зі статтею 149 цього Кодексу. Податок, отриманий від діяльності, яка підлягає патентуванню відповідно до розділу XII цього Кодексу, підлягає сплаті до бюджету в сумі, яка визначена відповідно до цього розділу, і зменшена на вартість придбаних торгових патентів на право провадження такого виду діяльності.

Витрати - це зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власниками) за звітний період (абз.2 п.4 «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 3 «Звіт про фінансові результати» (Форма №2)», затвердженого 31.03.1999 наказом Міністерства фінансів України №87, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.06.1999 за №397/3690).

Надані позивачем докази підтверджують використання ТОВ «ТВЛ-МІРІС» товарів, робіт, одержаних від ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек», у подальшій своїй господарській діяльності, а інформація, зазначена у регістрах бухгалтерського обліку - підтверджує правомірність формування сум податку на прибуток, що підлягає сплаті.

Відповідачем документально не доведено заниження податку на прибуток ТОВ «ТВЛ-МІРІС», про які зазначено в Акті перевірки №30/2211/33985674 від 30.05.2012.

Отже, судом не встановлено порушень позивачем вимог п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.149.1 ст.149 та п.152.1 ст.152 Податкового кодексу України за відповідні періоди.

4. У п.1.3 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість» (який діяв на час здійснення у 2010 році операцій, оподаткування яких є предметом спору) зазначено, що платник податку - це особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, що визначена згідно з цим Законом (п.1.7 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість»).

Відповідно до пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України «Про податок на додану вартість» об'єктом оподаткування є операції платників податку з: поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України, у тому числі операції з: передачі права власності на об'єкт застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця; передачі об'єкта фінансового лізингу в розпорядження лізингоотримувача; поставки послуг з міжнародних перевезень пасажирів, багажу та вантажів автомобільним транспортом, а також міжнародних відправлень будь-яким видом транспорту на відрізку від пункту їх відправлення (прийняття для перевезення) на митній території України до пункту їх митного оформлення, а також від пункту їх митного оформлення до пункту призначення (доставки) на митній території України; поставки послуг з міжнародних перевезень пасажирів, багажу та вантажів (крім міжнародних відправлень) будь-яким видом транспорту (крім автомобільного) на відрізку від пункту їх відправлення (прийняття для перевезення) на митній території України до пункту проведення прикордонного контролю з їх випуску за межі державного кордону України, а також від пункту прикордонного контролю з їх впуску у межі державного кордону України до пункту їх призначення (доставки) на митній території України; в інших випадках, визначених цим Законом.

Згідно з п.4.1 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг). У разі якщо звичайна ціна на товари (послуги) перевищує договірну ціну на такі товари (послуги) більше ніж на 20 відсотків, база оподаткування операції з поставки таких товарів (послуг) визначається за звичайними цінами.

Відповідно до пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно з пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Як виняток з цього правила, підставою для нарахування податкового кредиту при поставці товарів (послуг) за готівку чи з розрахунками картками платіжних систем, банківськими або персональними чеками у межах граничної суми, встановленої Національним банком України для готівкових розрахунків, є належним чином оформлений товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ, що підтверджує прийняття платежу постачальником від отримувача таких товарів (послуг), з визначенням загальної суми такого платежу, суми податку та податкового номера постачальника. У разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг). Отримання такої скарги є підставою для проведення позапланової виїзної перевірки такого постачальника для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з цього податку за такою цивільно-правовою операцією. Підставою для нарахування податкового кредиту без отримання податкової накладної також є: транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, за винятком тих, в яких форма встановлена міжнародними стандартами; касові чеки, які містять суму поставлених товарів (послуг), загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера, але без визначення податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума поставлених товарів (послуг) не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку на додану вартість).

Згідно з пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг) та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом звітного періоду у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг, основних фондів) для подальшого використання у межах господарської діяльності.

Відповідно до абз.1 пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

При цьому абз.2 пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, встановлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами, лише у разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами.

Як зазначено у пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як зазначено у п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної. Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку. Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Відповідно до п.200.1-200.2 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Досліджені судом податкові накладні виписані ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» з урахуванням інших документів, обставин здійснених позивачем операцій надають право ТОВ «ТВЛ-МІРІС» на формування податкового кредиту.

Відповідачем не надано до суду доказів про те, що ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» були зняті з реєстрації як юридичні особи або у них були анульовані Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість - на день виписки податкових накладних за операціями з надання товарів, робіт/послуг ТОВ «ТВЛ-МІРІС». Тобто, відповідачем не спростовано, що ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» могли виписувати податкові накладні.

Відповідач, вважаючи фінансові операції позивача з ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» сумнівними, не надав до суду відповідних карток передбачених «Положенням про банк даних про сумнівні фінансові операції», затвердженого 21.05.2003 наказом ДПА України №233 чи інформації з АРМ «Збір інформації про сумнівні операції».

Згідно з п.2.24 «Методичних рекомендацій щодо взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів», затверджених 18.04.2008 наказом Державної податкової адміністрації України №266, підрозділи органу ДПС усіх рівнів (центрального, регіонального, районного) отримують доступ (екранні форми) до статистичної інформації результатів автоматизованого співставлення на рівні ДПА України даних податкової звітності з податку на додану вартість контрагентів (розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту контрагентів, розрахунків коригування сум ПДВ контрагентів) у розрізі звітних періодів. Статистична інформація щодо кількості, суми відхилень ПДВ та результатів їх опрацювання органом ДПС формується за підпорядкованими органами ДПС, категоріями платників ПДВ (або категоріях записів), звітними періодами.

Відповідачем не надано до суду жодних доказів здійснення автоматизованого співставлення даних, задекларованих ТОВ «ТВЛ-МІРІС» з даними, які містяться в базі органів податкової служби по ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек». Звідси, існування порушень при формуванні позивачем податкового кредиту документально - не доведено. У той же час позивачем надано до суду податкові накладні, виписані ТОВ «Імпекс 2008», ТОВ «Трі-Трейд», ТОВ «Метек» та докази товарності операцій (реальності настання наслідків), результатів господарської діяльності вказаних юридичних осіб.

Вказані обставини спростовують факт заниження позивачем податку на додану вартість.

З урахуванням зазначеного, досліджених судом документів, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено порушення ТОВ «ТВЛ-МІРІС» податкового законодавства України (п.1.7 ст.1, п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.2.1, пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4, п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України), як то зазначено в Акті перевірки №30/2211/33985674 від 30.05.2012.

За відсутності порушень податкового законодавства відсутніми є і підстави до вжиття заходів, передбачених пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України.

На підставі вище викладеного, застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій до позивача є необґрунтованим.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення №, №, прийняті 18.06.2012 відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними.

Як зазначено у ч.6 ст.19 Господарського кодексу України, органи державної влади і посадові особи зобов'язані здійснювати інспектування та перевірки діяльності суб'єктів господарювання неупереджено, об'єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб'єктів господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Згідно з ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд вважає, що права та інтереси позивача будуть дотримані якщо податкові повідомлення-рішення №, № від 18.06.2012 будуть скасовані.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Доводи відповідача суд не приймає до уваги виходячи з вище наведеного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно листа Вищого адміністративного суду України від 21.11.2011 за №2135/11/13-11 судам у резолютивній частині судового рішення слід зазначати обов'язок органу Державної казначейської служби України стягнути судові витрати із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунку суб'єкта владних повноважень-відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення №, прийняте 18.06.2012 Державною податковою інспекцією у Запорізькому районі Запорізької області Державної податкової служби відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВЛ-МІРІС».

Скасувати податкове повідомлення-рішення №, прийняте 18.06.2012 Державною податковою інспекцією у Запорізькому районі Запорізької області Державної податкової служби відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВЛ-МІРІС».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Зобов'язати орган Державної казначейської служби України стягнути з Державного бюджету України в особі суб'єкта владних повноважень - Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області Державної податкової служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВЛ-МІРІС» судові витрати у сумі 883 грн. 35 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 01.02.2013.

Суддя О.О. Прасов