Справа № 820/20634/14
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 травня 2015 р. № 820/20634/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

за участі секретаря судового засідання -Абояна І.І.,

представника позивача -Кізілова О.В.,

представника відповідача -Мосійчука Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "ТРИ С Фелікс" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство "ТРИ С Фелікс" , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області , в якому, з урахуванням уточнень, просить суд: визнати дії ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області по внесенню інформації (змін) до підсистеми "Податковий аудит" ІС, "Податковий блок" на підставі акту перевірки від 17.12.2014 р. № 4328/20 - 34 - 22 - 02 - 05/36032461 протиправними; зобов'язати ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області вилучити з підсистеми "Податковий аудит" ІС, "Податковий блок" інформацію, що внесена на підставі акту перевірки від 17.12.2014 р. № 4328/20 - 34 - 22 - 02 - 05/36032461; визнати неправомірними дії ДПІ у Московському районі м. Харкова у Міндоходів у Харківській області по проведенню позапланової виїзної перевірки ПП «Три С Фелікс», результати якої оформлені актом від від17.12.2014р. №4328/20-34-22-02-05/36032461; зобов'язати ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення по даній справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області було проведено позапланову виїзну перевірку підприємства ПП "Три С Фелікс" з питань дотримання вимог податкового закконодавства в частині взаємовідносин з Приватним підприємством "Компанія БІР" (), а саме формування загального обсягу податкового кредиту та податкових зобов'язань в період часу з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р. за результатом якої було складено акт перевірки від 17.12.2014 р. № 4328/20-34-22-02-05/36032461 згідно з висновками якого перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій за перевіряємий період. З такими твердженнями контролюючого органу позивач не погоджується та вважає, їх такими, що порушують його законні права та інтереси, на підставі чого просив позов задовільними.

Відповідач проти позову заперечував, пославшись на те, що перевірка ПП "Три С Фелікс" була проведена на підставі та у відповідності до вимог діючого законодавства, в зв'язку з чим, висновки викладені в акті є законними та обґрунтованими.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно із визначенням, наведеним у пункті 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, виходячи з аналізу вищезазначеної правової норми, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дії або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права, свободи або інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Як було встановлено під час розгляду справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, на підставі наказу ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській від 02.12.2014 року № 1765 та направлень на перевірку № 2261,2262 від 02.12.2014 року, керуючись п.п. . п. 78.1 ст. 78 Податкового Кодексу України № 2755-УІ від 02.12.2014р. проведено позапланову виїзну документальну перевірку Приватного підприємства "Три С Фелікс" (податковий номер 360324-61) з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині взаємовідносин із Приватним підприємством "Компанія БІР" (податковий номер 36457368) з питань формування загального обсягу податкового кредиту (витрат) та Податкових зобов'язань (доходів) за період з 01.08.2014 по і 08.2014 та подальшої участі отриманих ТМЦ (робіт, послуг) у фінансово-господарській діяльності підприємства

За результатами зазначеної перевірки складено акт перевірки від 17.12.2014 р. № 4328/20-34-22-02-05/36032461, яким з боку позивача встановлено порушення ПП "Три С Фелікс", а саме: не підтверджено реальність здійснення господарських відносин за перевіряємий період між "Три С Фелікс" та постачальником ПП "Компанія Бір" по операціям за червень 2014, квітень 2014 року на суму ПДВ 1 803 602,37 грн., які знайшли своє відображення у декларації з ПДВ за серпень 2014 по ланцюгу постачання ПП "Компанія Бір" - ПП "Три С Фелікс" - ТОВ "Богемія Прінт", ПП "Компанія Бір" - ПП "Три С Фелікс" - ТОВ "Неруд Транс Вей".

Як зазначив позивач в адміністративному позові, та судовому засіданні він вважає неправомірними дії Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області по внесенню інформації (змін) до підсистеми "Податковий аудит" ІС, "Податковий блок" на підставі акту перевірки від 17.12.2014 р. № 4328/20-34-22- 02- 05/36032461, оскільки не згоден зі змістом та висновками вказаного акту, тобто фактично оскаржує зміст та висновки цього акту.

При цьому, суд зазначає, що рішення на підставі вказаного акту не приймалося.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності визначаються Податковим кодексом України.

Згідно до п. 19-1.1.1. ст. 19 ПК України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів;

Відповідно до п. 14.1.1-1 ст. 14 ПК України адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об'єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом;

Згідно з п. 20.1.4. ст. 20 ПК Контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

Відповідно до п.61.1. ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 61.2. ст. 61 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Статтею 62 цього кодексу передбачені способи здійснення податкового контролю, а саме податковий контроль здійснюється шляхом: п. 62.1.1. ведення обліку платників податків; п. 62.1.2. інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; п. 62.1.3. перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з п. 41.1. ст.41 цього Кодексу контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Правовий аналіз вказаних норм ПК України свідчить про те, що органи державної податкової служби (у т.ч. і ДПІ у Московському районі м. Харкова) є уповноваженими державою органами для здійснення функцій контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

При цьому, підстави, порядок проведення органами державної податкової служби перевірок та умови допуску посадових осіб органів державної податкової служби до їх проведення наведені у 8-ій главі "Перевірки" Податкового кодексу України. Зокрема, Податковим кодексом України передбачено проведення документальних позапланових перевірок (ст.78 ПК України) та камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок (ст.75 ПК України), які передбачають дотримання певної процедури їх проведення.

Так, відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України 75.1. Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. (п. 75.1.2. ст. 75 ПК України).

Пункт 78.8. ст. 78 ПК України порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Пункт 86.1. ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з п. 86.3 ст. 86 ПК України Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

Відповідно до п.86.7. ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

З наведених положень випливає, що Акт складений за наслідками перевірки є службовим документом, який підтверджує факт проведення такої перевірки або неможливості її проведення і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Отже із змісту вищенаведеного вбачається, що право на внесення певної інформації до акту про проведення позапланової виїзної документальної перевірки виникає у податкового органу за наслідками її проведення, з урахуванням тих фактичних обставин, які встановлені в результаті проведення перевірки. Тобто, фактично в даному акті викладаються оціночні судження контролюючого органу з приводу результатів проведення перевірки.

Таким чином, інформація, викладена податковим органом в Актах про проведення позапланової виїзної документальної перевірки сама по собі не впливає на наявні у позивача права, не створює для нього додаткових обов'язків, не визначає правову поведінку позивача, отже прав та інтересів позивача не порушує.

Суд також зазначає, що дії стосовно проведення спірної перевірки є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання суб'єктом господарювання вимог чинного законодавства.

Власне ж проведення позапланової виїзної документальної перевірки з оформленням акту про її результати, а також висновки, викладені в цьому акті не породжують та не змінюють права та обов'язки позивача, оскільки вони є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов'язкових платежів.

Крім того, з правового аналізу приписів Податкового Кодексу України, вбачається обов'язок, а не право, податкового органу викладення відповідних висновків останнього, отриманих за результатами перевірок.

При цьому, визначаючи правові наслідки незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами та даними, законодавець у пункті 86.7 статті 86 ПК України передбачив право платника податків подати свої заперечення на такий акт.

Суд вважає за необхідне зазначити, що при фактичному проведенні перевірки та складенні акту перевірки, діями податкового органу, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин будуть відповідні рішення про донарахування податкових зобов'язань та/або визначення штрафних (фінансових) санкцій.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єкта відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Факти та висновки, викладені в акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу викладені в акті перевірки можуть бути підтвердженні або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій в основу яких покладені згадувані висновки акту.

Крім того, суд зазначає, що Наказом Міністерства доходів і зборів України № 765 від 05.12.2013р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.02.2014р. за № 217/24/994, затверджено Порядок ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, в якому міститься термін Інтегрована картка платника податків» - форма оперативного обліку.

Облік ведеться за окремими платежами (податками, зборами), за певний період. Даний програмний продукт передбачає відображення зобов'язань, які самостійно визначені платниками податків у податковій звітності.

Ведення таких інформаційних баз прямо передбачено законодавством. За змістом ст.74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (п. 74.2). а таке зберігання та опрацювання може здійснюватись в інформаційних базах контролюючих органів. Ведення інформаційних баз само по собі не впливає та не може впливати на права, обов'язки чи законні інтереси платників податків.

Контролюючі органи зобов'язані неухильно дотримуватись вимог ст. 19 Конституції України, здійснювати лише ті повноваження та дії в межах їх реалізації, які прямо передбачені законодавство. З огляду на вказані засади діяльності контролюючі органи при здійсненні заходів податкового контролю в інформаційних базах відображають числові показники податкової звітності платників податків виключно в значеннях, які самостійно визначені окремим платником податків в такій податковій звітності. Контролюючі органи в жодному разі не змінюють (не коригують) даних податкової звітності платників податків. Такі дані містяться в інформаційних базах в обсягах, що самостійно відображені платника податків в податковій звітності. Поряд з цим в інформаційних базах міститься інформація контролюючих органів щодо результатів податкового контролю даних податкової звітності платника податків. При цьому, дані податкової звітності платника податків є даними платника податків, а результати податкового контролю - є даними контролюючого органу. Жодна особа не має права змінювати дані податкового контролю щодо платника податків чи порушувати питання про видалення таких даних.

Крім того, в позовній заяві позивачем не обґрунтовано неправомірність дій відповідача щодо відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, яка мала місце і внесення якої є не лише правом податкового органу, а, перш за все, є його обов'язком.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки права позивача оскаржуваними діями відповідача не порушуються.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 21 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з Податковим кодексом та іншими законами і нормативними актами.

Позивачем, в порушення вимог ч. 1 ст. 72 КАС України, не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про то, що діями відповідача з приводу складання оскаржуваного акту, внесення інформації в підсистему «Податковий аудіт» АІС « Податковий блок» про складання відповідачем вищевказаного акту було порушено права та охоронювані законом інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновків, що акт перевірки не є рішення суб'єкта владних повноважень у розумінні ст. 17 КАС України, дії щодо внесення інформації в підсистему «Податковий аудіт» АІС « Податковий блок» про складання відповідачем вищевказаного акту не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливають на його права і обов'язки у сфері публічно-правових відносин, є лише носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймаються відповідні рішення контролюючого органу, а тому оцінка акту, в тому числі і оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

З огляду на зазначене, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Приватного підприємства "ТРИ С Фелікс" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

2. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 13.05.2015 р.

Суддя Рубан В.В.