Справа № 826/1884/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1884/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб сиру» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб сиру» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ТОВ «Клуб сиру» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому, просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.10.2014 №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, посадовими особами відповідача, на підставі наказу №1308 від 02.10.2014, згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пунктом 78.4 статті 78, пунктами 79.1, 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Клуб сиру» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з приватним підприємством «Агентство маркетингових досліджень» () за період з 01.04.2014 по 30.06.2014. За результатами вказаної перевірки складено акт від 14.10.2014 №1502/26-59-22-05/36413692 (акт №1502/26-59-22-05/36413692).

Згідно висновків якого, відповідач встановив порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: пунктів 198.1-198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 819 169,00 грн. за період червень 2014 року.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки, позивач подав заперечення, за результатом розгляду яких відповідач залишив висновки акта №1502/26-59-22-05/36413692 без змін, про що повідомив ТОВ «Клуб сиру» листом від 29.10.2014 №26690/10/26-59-22-05.

Керуючись висновками акту перевірки №1502/26-59-22-05/36413692 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 31.10.2014 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2 728 754 грн, в тому числі основний платіж - 1 819 169 грн, штрафні (фінансові) санкції 909 585 грн.

Позивач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення у порядку адміністративного оскарження, передбаченому статтею 56 Податкового кодексу України.

Однак, рішенням Головного управління ДФС у місті Києві від 26.12.2014 №3180/10/26-15-10-05-15 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 31.10.2014 № - без змін. Рішенням Державної фіскальної служби України від 23.01.2015 №1334/6/99-99-10-01-25 скарга позивача залишена без розгляду.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку податкового органу та з метою їх відновлення ТОВ «Клуб сиру» звернулось за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що з аналізу наданих позивачем документів, не підтверджено право на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість по операціям з ПП «Агентство маркетингових досліджень».

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є не вірною з огляду на наступне.

Згідно з ст. 180 ПК України платником податку є: 1) будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку; 3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.

Згідно зі ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт); г) вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт); ґ) з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, д) з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 201.4 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

В результаті дослідження матеріалів справи та наданих позивачем доказів на спростування висновків суду першої інстанції, судова колегія вважає за необхідне вказати на наступне.

Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02 червня 2011 року з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

З метою підтвердження фактів виконання сторонами своїх договірних зобов'язань за договором позивачем були надані суду наступні копії первинних документів, а саме: договір № 39359 про надання послуг від 01.01.2014 разом з додатками (договір містить всі істотні умови, передбачені чинним законодавством України, є чинним та не був визнаний недійсним в судовому порядку) (том І. аркуші 111-118); акт №005132 здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) від 30.04.2014 (том 1, аркуш 119); акт №006039 здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) від 31.05.2014 (том І, аркуш 120); звіти про надані послуги за квітень та травень 2014 року (том І, аркуші 147 - і до кінця тому; том II, аркуші 1- до кінця тому; том 111, аркуші - 158); податкові накладні №556 від 29.04.2014р.. №597 від 30.04.2014р., №748 від 31.05.2014 (том І, аркуші 124-126); платіжні доручення №609 від 29.05.2014. №358 від 29.04.2014, №805 від 27.06.2014 (том I, аркуші 121-123).

Так, з наданих первинних документів вбачається наступне.

01 січня 2014 року між TOB «Клуб сиру» та ПП «Агентство маркетингових досліджень» було укладено Договір № 39359 про надання маркетингових послуг (надалі - «Договір №39359»). Договір №39359 спрямований на надання послуг по організації просування товарів (торгової марки) та проведення маркетингових досліджень.

Метою укладання Договору № 39359 є надання Товариству послуг, які полягають в щомісячному зборі, обробці, підготовці та передачі TOB «Клуб сиру» інформації по торговельній мережі супермаркетів TOB «АТБ-МАРКЕТ» (надалі -«Інформація»), зокрема: щодо визначення наступного: об'ємів продажів товарів в торгових точках в кількісному та грошовому вираженні; визначення залишків продукції в магазинах; визначення динаміки продажів продукції; проведення кількісного маркетингового дослідження в форматі польового анкетування (закриті і відкриті питання); проведення телефонного опитування респондентів: проведення фокус-груп: надання інформації відносно роздрібних цін в роздрібних торгових точках; проведення моніторингу по визначенню кількості фейсів товарної позиції в розрізі торгових точок; дослідження відношення споживачів до найменування торгових марок, до упаковки товару та ін.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що надані позивачем первинні документи, оформленні у відповідності до частини першої ст. 9 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (Положення № 88).

Що стосується взаємовідносин позивача з ТМ «Весела ферма», судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що така продукція виготовлялась та реалізовувалась TOB «Клуб сиру», а саме виготовляв твердий сир і масло вершкове під ТМ «Весела ферма» (яка належала TOB «АТБ-маркет»), з метою отримання інформації стосовно обсягів, динаміки продажів, залишків такої продукції у мережі магазинів АТБ-маркет.

На підтвердження вказаного вище позивачем надано наступні первинні документи:

- витяги з Технічних умов Товариства - «Изменения №14 ТУ У 15.5-1-2004 СИРИ ТВЕРДІ ТА НАПІВТВЕРДІ. СЫРЫ ТВЕРДЫЕ И ПОЛУТВЕРДЫЕ» від 10.09.2012 -таблиця №1 п.3 (Технические требования) - рядок 6 містить інформацію про масову долю жиру в сухій речовині (процент) сирі твердому торгових марок «Клуб сиру», «Президент», «Весела ферма». Таблиця також містить інформацію про масову долю жиру в сухій речовині (%) щодо інших твердих сирів, які випускаються під торговою маркою «Весела ферма» - «Пошехонський», «Преміум», «Російський», «Вершковий». «Сметанковий». «Тільзітер». «Український». У Таблиці 2 наведено дані щодо технічних умов виготовлення напівтвердих сирів, при цьому рядок 5 містить інформацію про масову долю жиру в сухій речовині (%) у напівтвердому сирі «Славутич» торгових марок: «Клуб сиру». «Весела ферма». Таблиця 4 містить інформацію про масову долю жиру в сухій речовині, вологи та харчової солі в твердих сирах (включаючи сир під ТМ «Весела ферма»);

- довідка «Аналіз роботи цеху нарізки сиру на лінії «АЕРМА» за період роботи з 01.05.2014 по 31.05.2014, де є дані про нарізку наступних твердих сирів під ТВ «Весела ферма» - «Гауда», «Едам», «Звенигородський»;

- довідка «Аналіз роботи цеху нарізки сиру на лінії ««АЕРМА»» за період роботи з 01.04.14 по 30.04.14р. - дані про нарізку твердих сирів під ТМ «Весела ферма» - «Гауда». «Голландський», «Едам», «Звенигородський». «Російський»;

- витяг із Технологічного журналу виробництва масла - ТС-44, що містить підтвердження об'ємів виробництва масла під ТМ «Весела ферма» у травні 2014 року;

- витяг з Технологічного журналу виробництва масла - ТС-44. що містить підтвердження об'ємів виробництва масла під ТМ «Весела ферма» (виділено маркером) у квітні 2014 року;

- довідка про нерухоме майно та довідка про рухоме майно ТОВ «Клуб сиру», що підтверджує виробничу спроможність Позивача здійснювати виробництво, нарізку, фасування тощо продукції під ТМ «Клуб сиру» та ТМ «Весела ферма»;

- копії Балансу (Звіту про фінансовий стан) від 31 грудня 2014 року, Звіту про сукупний дохід за 2014 р., Звіту про фінансовий стан від 31 березня 2015 року, Звіту про фінансові результати (1 квартал 2015 року) - для підтвердження даних щодо обсягів обороту на Товаристві за 2014 р. та перший квартал 2015 року.

Разом з тим, в квітні-травні 2014 року ТОВ «Клуб сиру» отримувало маркетингові послуги від ПП «Агентство маркетингових досліджень» щодо таких видів продукції під ТМ «Весела ферма» (надалі - «ВФ»): квітень 2014 р. - сир твердий «Гауда»; травень 2014 року - масло вершкове, сир твердий «Голландський», сир твердий «Російський», сир твердий «Звенигородський», сир твердий «Гауда».

Таким чином, з наведеного вбачається, що ТOB «КЛУБ СИРУ» є виробником продукції, яка реалізовується під ТМ «Весела ферма», і як виробник ТОВ «Клуб сиру» отримував інформацію про результати реалізації продукції, переваги споживачів, залишки вказаної продукції у мережі магазинів «АТБ-Маркет», яка у свою чергу була необхідна для планування об'ємів виробництва продукції, безпосередньо пов'язаної із господарською діяльністю позивача.

Окрім того, судова колегія не може погодитись із судом першої інстанції щодо відсутності слайдів у звітах маркетингових досліджень, з огляду на наступні матеріали:

- том І, аркуш справи - 179 - слайд № 10 Звіту про проведення фокус-групового дослідження від 20.04.2014 р. Звіт поданий у форматі роздрукованої презентації Power Point. У даному форматі сторінки називаються «слайдами». Даний слайд містить кількісні показники результатів проведення фокус-груп щодо критеріїв вибору вершкового масла. Загальні висновки по результатах дослідження дійсно містяться на наступних слайдах - слайд 11-15, які містять загальні висновки щодо «Критеріїв вибору масла» щодо наступних категорій: «вид масла» (том І, аркуш справи 180), «користь» (том І, аркуш справи 181), «правильний вибір» (том І, аркуш справи 182), «упаковка» (том І. аркуш справи 183);

- том II, аркуші справи - 32 та 34 - це частина Звіту про проведене фокус-груповому дослідження від 31.04.2014. Слайд під назвою «Причины употребления твердого сыра: общие» (том І, аркуш справи 32: слайд v презентації - №9), містить посилання - * Общие выводы -см.слайд №10. Наступна сторінка презентації, тобто слайд №10 дійсно містить загальні висновки щодо причин споживання продукту, по якому робиться дослідження. Слайд №10 (том І. аркуш справи №33) є деталізацією попереднього слайду (№9 - цифровий показник результатів опитування), та наводить загальні висновки. Така ж ситуація і зі слайдом №11 «Критерії вибору твердого сиру» цього ж Звіту (том І, аркуш справи 34) - даний слайд містить лише кількісні показники. Загальні висновки дійсно викладені на слайдах №12-14 - саме вони подані в наступних аркушах матеріалів справи - том 1. аркуші справи 35-37). Тобто висновок суду суперечить доказам, шо містяться у матеріалах справи;

- том III. аркуші 97 та 98 стосується Звіту про проведення фокус-групового дослідження 19.05.2014 (аркуші справи 89-108). Дійсно інформація на аркуші 97 (слайд 9) містить кількісні показники щодо розподілу відповідей по результату фокус-групового дослідження ко причинах споживання масла. Кількісні показники містяться і на слайді №10 (аркуш справи 98). Деталізовані висновки, на які є на аркушах справи 97 та 98 містяться на наступних слайдах (аркуші справи 99-101). Аркуші справи 166 та 167 - це слайди Звіту про проведення фокус-групового дослідження від 07.05.2014 р. Слайд №9 (аркуш справи 166) містить посилання на кількісні показники щодо основних висновків по результату дослідження - на слайд №10 (аркуш справи 167). Останній, надаючи інформацію про кількісні показники дослідження здійснює відсилання на загальні висновки - вони містяться на наступних слайдах - починаючи з№1 1 (аркуші справи 167-170).

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на зміст довідки про обґрунтування економічної вигоди та доданим до неї витягам із Оборотно-сальдової відомості (том IV аркуші справи 12-15), згідно якої, у 2013 році обороти TOB «КЛУБ СИРУ» з TOB «АТБ-МАРКЕТ» по дебету склали - 277 137 678 грн 96 коп. з ПДВ., у 2014 році обороти TOB «КЛУБ СИРУ» з TOB «АТБ-МАРКЕТ» по дебету склали - 296 152 491 грн 35 коп. з ПДВ.

Таким чином, у 2014 році у порівнянні з 2013 роком оборотів між - TOB «КЛУБ СИРУ» з TOB «АТБ-МАРКЕТ», мережею, по якій саме і надавалися послуги у березні 2014 року за Договором №39359 збільшено на 19 014 812 грн 39 коп.

Отже, суд першої інстанції прийшов до невірного висновку щодо відсутності економічної доцільності понесення витрат на маркетингові послуги.

Окрім того, відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

На момент здійснення правовідносин товариство-контрагент позивача було зареєстроване як юридична особа та платник податку на додану вартість.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Також, слід зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у суб'єкта господарювання додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.09.2012 у справі № К/9991/5398/12).

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що порушує охоронювані законом права та інтереси позивача, а тому, підлягає скасуванню.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у задоволені апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2015 року.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб сиру» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб сиру» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31 жовтня 2014 року №.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.