Справа № 814/3762/14
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

15 січня 2015 року Справа № 814/3762/14

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Малих О.В. , розглянувши в письмовому провадженні справу за

адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 73011)

до відповідача: Реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області (вул. Жовтнева, 116, м. Снігурівка, Снігурівський район, Миколаївська область, 57303)

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпровський-К" (вул. Комсомольська, 7, с. Новотимофіївка, Снігурівський район, Миколаївська область, 57378)

про скасування реєстраційного запису від 11.12.2013р. № 3897710,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області (далі - відповідач) з вимогою про скасування реєстраційного запису № 3897710, здійсненого 11.12.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області про реєстрацію за ТОВ «Придніпровський К» права оренди земельної ділянки площею 5,00 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області та належної на праві власності ОСОБА_1, вчинений на підставі припиненого договору оренди від 2004 року.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження (арк спр. 25). Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином (арк. спр. 23, 24).

Згідно з ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області 11.12.2013 року здійсненна реєстрація договору оренди земельної ділянки між позивачем та ТОВ «Придніпровський К» на права оренди земельної ділянки площею 5,00 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області та належної на праві власності ОСОБА_1.

Чинним рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 09.07.2014 року було визнано факт припинення договору оренди землі від 2004 року укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Придніпровський К» (провадження № 22ц/784/1926/14).

У наведеному процесі, в якості відповідача, приймало участь Товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпровський-К».

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Частиною 2 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Отже, зазначеним рішенням суду біло визначено, що зазначений догорів оренди землі був припиниі свою дію 31.12.2011 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції країни передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Положеннями ст. 182 ЦК України передбачена обов'язкова державна реєстрація права власності на нерухомі речі, його виникнення, перехід та припинення.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме, право власності на нерухоме майно.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою КМ України від 22.06.2011 року № 703.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У відповідності до п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Згідно з п. 2.6 вказаного Порядку для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Як встановлено у п. 2.10 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

З аналізу вказаних норм вбачається, що чинним законодавством України передбачено порядок внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності на підставі рішення суду, який передбачає, в тому числі, подання заяви та відповідних документів.

Отже, чинне рішення суду є тим самим документом, що припиняє право користування земельною ділянкою однієї особи та наділяє позивача правом вільно розпоряджатися власним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Такі обставини, (тобто ті, що встановлені в судовому рішенні іншого суду, яке набрало законної сили (ч. 1, ч. 4 ст.72 КАС України) є преюдиційними.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ч.4 ст.94, ст.ст. 98, 128, 158-163 КАСУ, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати реєстраційний запис № 3897710, здійснений 11.12.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області про реєстрацію за ТОВ «Придніпровський К» права оренди земельної ділянки площею 5,00 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області та належної на праві власності ОСОБА_1, вчинений на підставі припиненого договору оренди від 2004 року.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 75,08 грн., сплачений за квитанцією № 14 від 05.12.2014 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.В. Малих