Справа № 826/3680/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 травня 2015 року № 826/3680/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до третя особа Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) ОСОБА_2
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі по тексту - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 (далі по тексту - третя особа) в якому просить:

- визнати неправомірними дії Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо видачі гр. ОСОБА_3 будівельного паспорта "Будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку і господарських будівель" за адресою: АДРЕСА_1 № 8685/0/12-3/010/1-14 від 05 вересня 2014 року;

- скасувати видачу будівельного паспорта "Будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку і господарських будівель" по АДРЕСА_1 № 8685/0/12-3/010/1-14, виданого 05 вересня 2014 року громадянці ОСОБА_3

Мотивуючи свої вимоги, позивач стверджує, що у липні 2014 року ОСОБА_2, яка є донькою ОСОБА_3 і діє від її імені за довіреністю, здійснила будівництво залізобетонного фундаменту на відстані менше ніж один метр від її частини будинку та за 0,5 метра від межі з боку її частини буднику. Цим самим, на думку позивача, забудовник допустив порушення ч. 1 п. 3.25 та ч. 3 п. 3.25 Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 №44. Вказані порушення, на думку позивача, сталися внаслідок незаконної видачі відповідачем будівельного паспорта "Будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку і господарських будівель" на ім'я ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 № 8685/0/12-3/010/1-14 від 05 вересня 2014 року, оскільки позивач ОСОБА_1, як співвласник земельної ділянки та житлового будинку, не надавала ОСОБА_3 згоди на будівництво нового індивідуального житлового будинку і господарських будівель на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, як то передбачено ч. 2 п. 2.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2011 року №103.

Відповідач заперечень проти позову не надав. Натомість, на виконання ухвали суду від 17 березня 2015 року, надіслав для приєднання до матеріалів справи копії документів, що були підставою для видачі спірного будівельного паспорта (а.с. 176-188).

Третя особа, ОСОБА_2, у письмовому запереченні посилається на безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову. Вказує на недоведеність тверджень позивача про факт нового будівництва на спільній земельній ділянці. Звертає увагу на ту обставину, що між співвласниками земельної ділянки по АДРЕСА_1 склався порядок користування даною земельною ділянкою при якому спорів не виникало. У зв'язку з цим, на думку ОСОБА_2, застосуванню підлягає правило ч. 4 ст. 357 Цивільного кодексу України, відповідно до якого співвласник житлового будинку може зробити у встановленому законом порядку добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 січня 1995 року, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації 11 листопада 1997 року, ОСОБА_1 є власником Ѕ частини житлового будинку, що знаходиться на земельній ділянці площею 600 м2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину по закону від 11 червня 1982 року, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації 23 червня 1982 року, ОСОБА_3 власником Ѕ частини житлового будинку, що знаходиться на земельній ділянці площею 600 м2 за вищевказаною адресою (а.с. 184).

Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній власності (у рівних частках) ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до державних актів на право приватної власності на землю від 19 березня 2001 року серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 відповідно (а.с. 28, 185).

Як стверджує третя особа ОСОБА_2, її мати ОСОБА_3 померла 09.10.2014. Проте відповідних доказів суду не надала. Вказаний факт підтвердив і сам позивач.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

ОСОБА_2 також стверджує, що вона є спадкоємицею першої черги, але у зв'язку з тим, що шестимісячний строк спливає лише 09.04.2015, на даний час до неї ще не перейшло право власності на спадкове майно після смерті матері. Незважаючи на це, ОСОБА_2 фактично вже здійснює права власника щодо майна померлої шляхом проведення будівельних (ремонтних) робіт на земельній ділянці. Вказані роботи ОСОБА_2 здійснює на підставі будівельного паспорта "Будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку і господарських будівель" на АДРЕСА_1 № 8685/0/12-3/010/1-14, виданого 05 вересня 2014 року громадянці ОСОБА_3 (а.с. 17).

Законність щодо підстав видачі даного паспорта оскаржує позивач, що й визначатиме межі дослідження судом правових підстав для його видачі у даній справі.

Так, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності з метою забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

За змістом частини 2 статті 5 даного Закону вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування

Відповідно до статті 27 цього ж Закону Забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» був розроблений Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 05.07.2011 №103 (у редакції наказу від 25.02.2013 № 66), який призначений для використання уповноваженими органами містобудування та архітектури та іншими суб'єктами містобудування при вирішенні питань забудови присадибних, дачних і садових земельних ділянок (далі - Порядок №103).

Згідно з п. 2.1 Порядку №103 видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять:

- заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку;

- засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію;

- ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо);

- проект будівництва (за наявності);

- засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Як стверджує позивач, спірний будівельний паспорт був виданий без дотримання вимог п. 2.1 Порядку №103 в частині припису щодо необхідності отримання згоди співвласників земельної ділянки на забудову.

Дійсно, з наданих відповідачем копій документів, що були підставою для видачі будівельного паспорта ОСОБА_3 (а.с. 176-188), суд встановив факт відсутності письмової згоди ОСОБА_1 як співвласника земельної ділянки та житлового будинку.

Заперечуючи проти даного твердження, ОСОБА_2 стверджує про недоведеність факту здійснення нового будівництва, оскільки нею здійснюються лише реконструкція індивідуального житлового будинку. У зв'язку з цим, на її думку, застосуванню підлягає правило ч. 4 ст. 357 Цивільного кодексу України, відповідно до якого співвласник житлового будинку може зробити у встановленому законом порядку добудову (прибудову) без згоди інших співвласників.

Проте суд не приймає до уваги заперечення третьої особи з тієї підстави, що спірний будівельний паспорт виданий саме на будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку і господарських будівель, а не реконструкцію, як зазначено у заяві ОСОБА_3 від 26.08.2014.

До того ж, суд звертає увагу на ту обставину, що заява ОСОБА_3 від 26.08.2014 на видачу будівельного паспорта (а.с. 187) не підписана заявником, що в силу тверджень ОСОБА_2 про смерть її матері є на теперішній час недоліком, який неможливо усунути.

Звідси випливає висновок про недотримання заявником ще однієї з вимог Порядку №103 щодо необхідності надання заяви на видачу будівельного паспорта.

В додатку № 1 до Порядку міститься затверджений зразок заяви на видачу будівельного паспорта, відповідно до якого необхідним є зазначення заявником місцезнаходження земельної ділянки.

Згідно з пунктом 2.3 Порядку уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

У відповідності до пункту 2.5 Порядку повернення пакета документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього здійснюється з відповідним обґрунтуванням уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, який не перевищує строк його надання.

Наведене свідчить про протиправність дій Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо видачі гр. ОСОБА_3 будівельного паспорта "Будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку і господарських будівель" за адресою: АДРЕСА_1 № 8685/0/12-3/010/1-14 від 05 вересня 2014 року на підставі некомплектності пакету документів поданих третьою особою, а відтак про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

Вирішуючи адміністративну справу в частині вимоги про скасування видачи будівельного паспорта "Будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку і господарських будівель" по АДРЕСА_1 № 8685/0/12-3/010/1-14, виданого 05 вересня 2014 року громадянці ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками спірного домоволодіння.

Так, термін "домоволодіння" наведено в Наказі Держкомстату "Про затвердження форм погосподарського обліку та Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах" від 18.04.2005 № 95 - це житловий будинок з прилеглою до нього земельною ділянкою та належними йому місцезнаходженням (адресою).

Відповідно до вимог ст.ст.118 Земельного кодексу України у випадку виділення частини будинку в окреме домоволодіння та присвоєння йому окремої адреси фактично утворюється два житлових будинки (домоволодіння), які мають спільну капітальну стіну і є фактично незалежними один від одного. У такому випадку кожному із цих домоволодінь, може бути окремо визначено земельну ділянку та приватизовано її окремо на кожного власника домоволодіння.

Як вбачається з матеріалів справи земельна ділянка позивачем не приватизована, а отже знаходиться у спільному користуванні з визначенням Рішенням Печерського районного суду міста Києва порядку користування.

Як вбачається з матеріалів справи, згоди співвласників земельної ділянки на забудову нового житлового будинку при отриманні технічного паспорту отримано не було.

За таких обставин, суд вважає, що у даному випадку розроблення будівельного паспорту при забудові позивачем земельної ділянки, що перебуває у нього у спільному домоволодінні є обов'язковим.

Відповідно до пункту 2.4 Порядку пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав:

- неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу;

- невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Як вбачається з додатків до заяви, третьої особою не подано повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу, що в свою чергу, є підставою для повернення пакету документів.

Пунктом 2.4., 2.5 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки передбачається повернення органом містобудування та архітектури замовнику пакету документів для видачі будівельного паспорта, а не відмова видачі будівельного паспорту.

Так суд звертає увагу, що після усунення недоліків, що стали підставою для повернення пакету документів для видачі будівельного паспорта, замовник не позбавлений права повторного звернення до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу.

Наведене свідчить, що з урахуванням некомплектності поданих третьою особою документів, відповідач повинен був повернути заяву замовнику із зазначенням причин повернення.

Таким чином, враховуючи встановлену протиправність видачі гр. ОСОБА_3 будівельного паспорта "Будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку і господарських будівель" за адресою: АДРЕСА_1 № 8685/0/12-3/010/1-14 від 05 вересня 2014 року, позовна вимога про скасування видачі будівельного паспорта "Будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку і господарських будівель" по АДРЕСА_1 № 8685/0/12-3/010/1-14, виданого 05 вересня 2014 року громадянці ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами статей 11, 69-71, 94, 158-163, 167, 181 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2.Визнати неправомірними дії Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо видачі гр. ОСОБА_3 будівельного паспорта "Будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку і господарських будівель" за адресою: АДРЕСА_1 № 8685/0/12-3/010/1-14 від 05 вересня 2014 року.

3.Скасувати видачу будівельного паспорта "Будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку і господарських будівель" по АДРЕСА_1 № 8685/0/12-3/010/1-14, виданого 05 вересня 2014 року громадянці ОСОБА_3

4.Судові витрати в сумі 73,08 грн. присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник