Справа № 589/374/15-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 р.Справа № 589/374/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2015р. по справі № 589/374/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2015 року позов задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області по відмові ОСОБА_1 у включенні сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення в заробітну плату для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 30.12.2014 року, включивши до складу заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань і матеріальної допомоги на оздоровлення та у відсотковому відношенні до заробітної плати в розмірі, який був передбачений ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії ОСОБА_1, а саме 90%.

Стягнуто з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 73, 08 грн.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2015 року та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме: ст. 33 Закону України «Про державну службу», ст. Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що привело до невірного вирішення справи.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, поважних причин неявки до суду, не встановлено, в зв'язку з чим справа розглядається в письмовому провадженні відповідно до ст.197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивачка перебуває на пенсійному обліку у відповідача, з 01.02.2005 року, отримує пенсію згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Закону України "Про державну службу" (а.с.7).

29.12.2014 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про перерахунку пенсії та включення сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення до заробітної плати для призначення пенсії (а.с. 8).

30.12.2014 року відповідачем відмовлено в проведенні перерахунку пенсії , з посиланням на те, що суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення не включаються до заробітної плати при обчисленні пенсії (а.с.9).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача є неправомірними.

Колегія суддів погоджується з судовим рішенням суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, що діяла на час призначення позивачці пенсії (16.12.1993 року) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний рік повний роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один процент заробітку, але не більше 90% заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно ч. 2 ст.33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1 цієї статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи при обчислені пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавство, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексація, компенсація позивачу нараховувалася та виплачувалась, з них утримувалися внески на пенсійне страхування, що підтверджується довідкою Шосткинської міської ради від січня 2005 року № 16 та довідкою виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 15.02.2005 року № 7 (а.с.19, 20).

Таким чином вірним є висновок суду першої інстанції, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких було фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 28.05.2013 року.

З огляду на зазначене відповідачем безпідставно не враховані такі суми до заробітку позивача, з якого визначається розмір отримуваної нею пенсії згідно Закону України "Про державну службу" та відмовлено в здійсненні перерахунку пенсії.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного зазначення судом розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 90%, замість 60% від сум заробітної плати , встановленого ч.2 ст.37 Закону України " Про державну службу" колегія суддів вважає помилковими, тому як , редакція зазначеної статті Закону, якою передбачено призначення пенсії державному службовцю в розмірі 60% від сум їх заробітної плати набрала чинності з 27.03.2014р., проте як позивачці призначена пенсія з 2005р. в розмірі 90 % від заробітної плати, відповідно до діючого на той час законодавства України.

За таких умов, відмова відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачці з урахуванням при обчисленні пенсії державного службовця відповідних сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексація є незаконною, а отже, суд першої інстанції правомірно задовольнив позивні вимоги.

Відповідно ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає , що суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини по справі, рішення прийняв з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст.198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2015р. по справі № 589/374/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.