Справа № 2а/0570/11911/2012
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

У Х В А Л А

до відповідача: Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» м. Родинське

про: стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 1 за період з 01.05.2012р. по 01.09.2012 р. у розмірі 6533713,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України у м. Красноармійськ та Красноармійському районі Донецької області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» м. Родинське про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 1 за період з 01.05.2012 р. по 01.09.2012р. у розмірі 6533713,16 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06.06.2014 року позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» м. Родинське про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 1 за період з 01.05.2012 р. по 01.09.2012р. у розмірі 6533713,16 грн. задоволені в повному обсязі.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.08.2014 року апеляційна скарга Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» м. Родинське залишена без задоволення, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06.06.2014 року без змін.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06.06.2014 року стягнено з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області суму заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 у розмірі 6533713,16 грн.

В обґрунтування заяви Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» посилається на те, що на даний час підприємство не має достатньо коштів для покриття всіх покладених на нього сум шляхом одноразових виплат.

Представник заявника підтримав заяву про розстрочення виконання рішення суду.

Представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника. Крім того надав заперечення відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд зазначає, що розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку пов’язується з об’єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення в повному обсязі. Вказані обставини, можуть мати, як суб’єктивний так і об’єктивний характер, але повинні бути єдині в своїй суті – ускладнювати виконання рішення або робити його неможливим.

Водночас, оскільки заява про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення розглядається за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, заявник повинен надати суду докази в підтвердження обставин, що ускладнюють чи унеможливлюють виконання рішення суду.

Тобто, на відповідача покладається обов’язок доказування перед судом наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення суду та доведення, що в ситуації, яка склалася присутній саме винятковий випадок, коли необхідно задовольнити заяву про відстрочення та розстрочення виконання постанови адміністративного суду.

Зі змісту заяви про розстрочення виконання рішення суду зазначає про вкрай ускладнене фінансове становище на підприємстві, через економічну кризу.

Представник позивача зазначив, що кредиторська заборгованість становить 605578000 гривень згідно довідки підприємства. Дебіторська заборгованість згідно довідки відповідача становить 694588000 гривень. Заборгованість перед бюджетом складає 125097221,44 гривень, а із заробітної плати – 6610000 гривень. Дані обставини також підтверджені довідками державного підприємства “Вугільна компанія “Краснолиманська”.

Крім того суд зазначає, що в доказ відсутності коштів на банківських рахунках відповідачем надано власну довідку підприємства про наявність на одному з рахунків ПАТ “Приватбанк” залишку у розмірі 199723,63 гривень. Довідоку податкового органу про інші рахунках, відкриті підприємством у інших банківських установах відповідачем не надано.

Також суд зазначає, що відповідачем не надано суду жодного доказу про добровільне виконання рішення суду, яке було прийнято ще 06.06.2014 року.

Відповідно до статті 3 Положення про Пенсійний фонд України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1261 від 24.10.2007 року Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, основними завданнями якого є: участь у формуванні і реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування; керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; забезпечення збирання та акумулювання внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ведення їх обліку; призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством; ефективне та цільове використання коштів, удосконалення методів фінансового планування, звітності та системи контролю за витрачанням коштів.

Бюджет Пенсійного фонду України утворюється саме за рахунок страхових внесків підприємств, установ, організацій, обов’язкових страхових внесків громадян, також підприємства й організації, працівники яких мають право на пільгову пенсію, відшкодовують фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Борги підприємств з невідшкодованих Пенсійному фонду коштів зменшують поповнення бюджету Пенсійного фонду України та ставлять під загрозу своєчасне та повне отримання пенсії соціальній категорії громадян.

Суд зазначає, що а ні позивачем а ні відповідачем не надано суду доказів звернення відповідачем до управління Пенсійного фонду України про надання розстрочення або відстрочення сплати заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а також рішення, яке може бути прийнято за результатом розгляду такої заяви з урахуванням повноважень наданих управлінням Пенсійного фонду України.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд –

УХВАЛИВ:

Ухвалу може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Олішевська B.В.