Справа № 815/6459/14
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 р.м. ОдесаСправа № 815/6459/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача - Косцової І.П.

суддів - Домусчі С.Д.

- Турецької І.О.

за участю: секретаря - Разінкіної Л.В.,

представника апелянта - Бовра Д.Ю. (довіреність від 23.06.2014 року)

представника відповідача - Мальцев Д.В. (довіреність від 03.12.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» до Південної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» звернулось із адміністративним позовом до Південної митниці Міндоходів, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 13.08.2014 року №500000003/2014/000023/1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Південною митницею Міндоходів безпідставно прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару, в результаті чого його вартість збільшилась. При цьому документи, які підтверджували визначення митної вартості товару, були надані відповідачу у повному обсязі. В свою чергу, відповідачем не надано жодного доказу того, що ТОВ «УЛС Глобал» занижувало митну вартість товарів, що ввозилися на територію України; не наведено фактів, передбачених ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України, які унеможливлюють застосування основного методу при митному оформленні товару; безпідставно не визнано заявленої декларантом митної вартості на підставі вже поданих документів тощо. Також позивачем зазначено, що митним органом не надано пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, що підтверджує необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року вказані вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі з'ясовано, що 15.07.2014 року позивачем подано до Митниці електронну митну декларацію № 500040001/2014/011885, в якій митна вартість імпортованих товарів визначена за основним методом, передбаченим ст. 57 ч. 1 п. 1 МК України, тобто за ціною договору (контракту).

На підтвердження митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за декларацією № 500040001/2014/011885, позивачем подано пакет документів, необхідних для розмитнення задекларованого товару.

За результатами огляду поставленого товару відповідачем встановлено ознаки контрафактності товару, а саме, 1164 одиниці товару, заявленого до розмитнення, містять ознаки використання об'єкту права інтелектуальної власності знаку товарів і послуг - «Winx Club», який занесений 19.09.2011 року до митного реєстру ОПІВ за № 000317, у звязку із чим митницею на підставі ст. 398 МК України прийнято рішення про призупинення з 17.07.2014 року строком на десять робочих днів митного оформлення задекларованих за МД від 15.07.2014 року товарів та видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 19.07.2014 року № 500040001/2014/138.

Шляхом проведення відповідних дій декларантом проведено демаркацію імпортованого товару та 12.08.2014 року позивачем подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» № 500040001/2014/0013530 на товар, в якій митна вартість імпортованих товарів визначена за основним методом, передбаченим ст. 57 ч. 1 п. 1 МК України, тобто за ціною договору (контракту), із врахуванням змін вартості демаркованого товару після вжиття заходів на усунення вищезазначених фактів та щодо зміни торгівельної марки товару.

На підтвердження митної вартості товару позивачем подано: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 22.05.2014 року № 22/05-UKR-ULS; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.07.2014 року № 1; рахунок-фактуру (інвойс) від 23.05.2014 року № 23/05-OD-UjLS/l; рахунок-фактуру (інвойс) від 11.08.2014 року № 23/05-OD-ULS/2.

За результатами визначення правильності заявленої позивачем митної вартості товарів за основним методом митним органом встановлено розбіжності у поданих документах, які виникли через зміну торгівельних марок товару, що призвело до зменшення фактурної і як наслідок митної вартості після демаркування цього товару, а саме, в поданих інвойсах від 23.05.2014 року № 23/05-OD-ULS/1, від 11.08.2014 року № 23/05-OD-ULS/2 містяться розбіжності в частині митної вартості: з 2,12 USD/од. до 1,5 USD/од. Крім того, згідно акту фізичного огляду товарів та інших предметів від 12.07.2014 року торгівельні марки «Senior», «Sslvia» відрізняються від марок «Statem», «Nickelodeon».

Зазначені обставини стали підставою для висновку про наявність в наданих позивачем документах розбіжностей та відсутність всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, у зв'язку із чим відповідачем витребувано від позивача додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; прейскуранти (прайс-листи), каталоги, специфікації виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Крім того, відділом митного оформлення № 1 митного поста «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів направлено запит до спецпідрозділу щодо правильності визначення митної вартості.

За результатом проведеної консультації між митним органом та позивачем обрано метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Згідно письмових заперечень відповідача такий метод грунтується на аналізі баз даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС Міндоходів, за яким виявлено МД від 21.07.2014 року № 500040001/2014/012354 з рівнем митної вартості більшим ніж заявлено позивачем.

Враховуючи наявну у митниці інформацію та не надання позивачем додаткових документів у відведений законодавством термін, відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 13.08.2014 року № 500000003/2014/000025/2.

Товар за вказаною МД був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Вирішуючи зазначений спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем обґрунтовано застосовано другорядний метод визначення митної вартості та коригування заявленої позивачем митної вартості товару. Оскільки позивачем не надано на вимогу митного органу всіх запитуваних документів, рішення про коригування митної вартості товарів є правомірним та підстави для його скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 50 Кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).

Згідно частин 1, 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або, яка підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість визначається самостійно декларантом, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.

У разі, якщо документи, зазначені у частині 2 статті 53 Кодексу, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України).

Згідно статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (стаття 54 Кодексу).

Частинами 1, 2 статті 55 Кодексу визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом з цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

За змістом ст. 57 Кодексу, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Судом першої інстанції надано правильну оцінку наведених норм митного законодавства, яким визначено, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою наділені повноваженнями щодо витребування додаткових документів, яких на думку митного органу не вистачає для обґрунтованого визначення митної вартості заявленого до митного оформлення товару.

Також, із системного аналізу вказаних норм вбачається, що обов'язок доведення митної вартості товару покладається на позивача та за якими декларант має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару.

Як вбачається із спірного рішення, причиною спору щодо заявленої митної вартості стала розбіжність або не достовірність заявлених даних між інвойсом, поданим позивачем на підтвердження митної вартості товару, під час первинного митного оформлення товару, відносно якого митним органом прийнято рішення про відмову у прийнятті товару до митного оформлення з підстав встановлення контрафактності, та інвойсом, поданим під час митного оформлення товару після його демаркації.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що усунення таких недоліків вплинуло на вартість товару, що потягло за собою зміну у визначенні митної вартості товару.

Разом з цим, на підтвердження таких змін позивач надає відповідний інвойс, видача якого не узгоджена умовами контракту або його додатковими умовами, у зв'язку із чим колегія суддів вважає, що митним органом обґрунтовано не прийнято цей платіжний документ як доказ правомірності заявленої митної вартості товару.

За таких обставин, судом першої інстанції правильно враховано, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості подібних або аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено тощо.

Крім того, судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачу надавався час для надання додаткових документів в підтвердження заявленої митної вартості товару, проте останній не скористався цим правом, додаткові документи не надав, у зв'язку із чим колегія суддів вважає, що митним органом правомірно використано наявну в органі інформацію про митну вартість подібних (аналогічних) товарів.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність коригування позивачу митної вартості та обґрунтованість прийнятих рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи правильно застосовано норми матеріального права, апеляційна скарга висновків суду першої інстанції не спростовує, тому судове рішення відповідно до вимог ст. 200 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» до Південної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: С.Д. Домусчі

І.О.Турецька