Справа № 804/4275/15
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2015 р. Справа № 804/4275/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О.С.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та скасування податкового повідомлення-рішення, -
У березні 2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» (далі-позивач, ТОВ «Автотранссервіс) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі-відповідач - 1, ДПІ у Жовтневому районі), Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі-відповідач - 2, ГУ ДФС у Дніпропетровській області), в якому просить:
- визнати протиправними дії з видачі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 11.11.2014р.;
- визнати протиправними дії головних державних ревізорів-інспекторів ГУ ДФС у Дніпропетровській області Косарева Р.О. та Радомського С.І. щодо складання акту за результатами фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) №184/04/36/22/30548889 від 24.11.2014р.;
Ухвалою суду змінено відповідача 1 - Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято ДПІ у Жовтневому районі за результатами фактичної перевірки. На думку ТОВ «Автотранссервіс» наказ про проведення перевірки та дії податкового органу щодо складання акту цієї перевірки є протиправними, оскільки позивач ставить під сумнів наявність підстави для її проведення - письмове звернення споживача. На підтвердження протиправності дій податкового органу позивач також вказує про проведення перевірки не за місцем безпосереднього здійснення розрахункових операцій. ТОВ «Автотранссервіс» зазначає, що за період 03-11 листопада 2014 р. ним враховано у Книзі обліку надходження всіх грошових коштів відповідно до прибуткових касових ордерів та вказані кошти передано в установу банку.
Представники позивача у відкритому судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові та письмових поясненнях. У судове засідання 14.05.2015р. представник позивача не з'явився, надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача - 1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на те, що оскаржуване рішення винесене у відповідності до вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Представник відповідача - 1 та відповідача - 2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні. Надав письмові заперечення, в яких зазначив, що фактичну перевірку податковим органом проведено за місцем розташування господарської одиниці ТОВ «Автотранссервіс» відповідно до вимог чинного законодавства. Вважає, що оскаржуване рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.
У судове засідання 14.05.2015р. представники відповідача 1 та відповідача 2 не з'явилися, надали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За наявних підстав у відповідності до ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з оглядом на наступне..
На підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 11.11.2014р. №30 та направлень на проведення перевірки від 11.11.2014р. №493 та №495, керуючись ст.20, абз.1 п.75.1, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, на підставі п.п.80.2.3 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ГУ ДФС у Дніпропетровській області у період з 12.11.2014р. по 21.11.2014р. включно проведено фактичну перевірку ТОВ «Автотранссервіс» з питань дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
За результатами вказаної перевірки було складено акт №184/04/36/22/30548889 від 24.11.2014р. (далі-акт перевірки).
Відповідно до висновків акту, під час перевірки встановлено порушення ТОВ «Автотраснсервіс» п.2.2, п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004р. (зі змінами та доповненнями) (далі-Положення №637) - не оприбуткування готівки в касі підприємства у сумі 321 476 грн.
Не погоджуючись з висновками акту перевірки та винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.
За результатами адміністративного оскарження спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін.
Розглядаючи позовні вимоги про визнання протиправними дій податкового органу щодо винесення наказу на проведення фактичної перевірки та складання акту перевірки, суд керується наступним.
Згідно з абз.1 п.75.1 ст.75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Приписами п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до п.п.80.2.3 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності, зокрема, наступної обставини: - письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.
Порядок оформлення результатів фактичної перевірки згідно до п.80.10 ст.80 ПК України встановлено ст.86 цього Кодексу.
В силу п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.
При судовому розгляді справи встановлено, що до ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернувся громадянин ОСОБА_4 з письмовою заявою про порушення ТОВ «Автотранссервіс» законодавства України при здійсненні послуг по перевезенню пасажирів, а саме: не видання водієм білетів за проїзд.
За наслідками розгляду вказаної заяви начальником ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено наказ №30 від 11.11.2014р. «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Автотранссервіс».
Суд вважає необґрунтованими твердження позивача про протиправність дій податкового органу щодо проведення перевірки не за місцем безпосереднього здійснення розрахункових операцій, оскільки фактична перевірка відповідно до приписів п..п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України може здійснюватися як за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, так і за місцем розташування його господарських або інших об'єктів права власності.
Таким чином, суд приходить до висновку, що посадові особи ГУ ДФС у Дніпропетровській області при винесенні наказу про проведення фактичної перевірки та складанні акту за результатами цієї перевірки діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.
Отже, вищевказані позовні вимоги ТОВ «Автотранссервіс» не підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 2.2 Положення №637 підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.
Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.
Згідно до п. 2.6 вказаного Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави
4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.
Як зазначено в акті, податковим органом в ході перевірки встановлено не оприбуткування позивачем готівкових коштів в касову книгу підприємства у період з 03.11.2014р. по 07.11.2014р. включно та з 10.11.2014р. по 11.11.2014р. включно на загальну суму 321 476 грн. На момент проведення перевірки станом на 12.11.2014р. відсутні записи про надходження готівкових коштів у касовій книзі підприємства на підставі прибуткових касових ордерів: - за 03.11.2014р. №238 на суму 42 073 грн.; - за 04.11.2014р. №239 на суму 43 074 грн.; - за 05.11.2014р. №240 на суму 40 869 грн.; - за 06.11.2014р. №241 на суму 40 165 грн.; - за 07.11.2014р. №242 на суму 40 380 грн.; - за 10.11.2014р. №243 на суму 42 440 грн.; - за 10.11.2014р. №244 на суму 32 000 грн.; - за 03.11.2014р. №245 на суму 79 грн.; - за 11.11.2014р. №246 на суму 40 396 грн.
Проте, суд не погоджується з вказаними висновками податкового органу з наступних підстав.
При судовому розгляді справи судом було досліджено оригінал касової книги (копії якої долучено до матеріалів справи) та встановлено, що у зазначений податковим органом період, а саме з 03.11.2014р. по 07.11.2014р. включно та з 10.11.2014р. по 11.11.2014р. включно, у касовій книзі ТОВ «Автотранссервіс» відображено записи про надходження готівкових коштів на підставі перелічених вище прибуткових касових ордерів на загальну суму 321 476 грн.
Крім того, в судовому засіданні було допитано в якості свідків директора, головного бухгалтера та касира ТОВ «Автотранссервіс».
Податковим органом надано суду копію пояснювальної від імені ОСОБА_6 від 12.11.2014р., де зазначено, що касова книга у період з 03.11.2014р. по 12.11.2014 р. включно не заповнювалася в зв'язку з хворобою особи, що її заповнює.
Суд критично відноситься до вказаного документу та не бере його до уваги, оскільки судом встановлено, що касову книгу в 2014 р. вела саме головний бухгалтер ОСОБА_6, в присутності якої проводилась перевірка.
Крім того, з показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні та письмових пояснень ОСОБА_6 на адресу суду встановлено, що зазначену пояснювальну головний бухгалтер ОСОБА_6 писала на вимогу та під диктовку інспекторів податкового органу, оскільки останні запевнювали, що порушень з боку підприємства не має і все буде добре.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що первинний облік готівкових коштів в касі ТОВ «Автотранссервіс» у період з з 03.11.2014р. по 12.11.2014 р. включно здійснювався належним чином.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України, суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги за заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Частиною 1 ст. 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Таким чином, підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь ТОВ «Автотранссервіс» сплачений ним судовий збір у сумі 414,12 грн. (487.20 грн. - 73.08 грн.).
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та визнання протиправним і скасування податкового повідомлення рішення - задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна