Справа № 824/967/15-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 травня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/967/15-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції про визнання дій протиправними, визнання документа таким, що не підлягає виконанню, зобов'язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції про визнання дій протиправними, визнання рішення таким, що не підлягає виконанню, зобов'язання до вчинення певних дій.

Позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 липня 2012 року, постанови про проведення утримання із доходів боржника за місцем їх отримання від 14 серпня 2012 року, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 14 серпня 2012 року, постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 14 серпня 2012 року, постанови про закінчення виконавчого провадження від 10 січня 2013 року;

2) встановити відсутність повноважень у державних виконавців для застосування заходів примусового стягнення єдиного внеску у 2012 році з пенсіонера за віком з 2007 року, який отримує пенсію за віком та згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» №3609-VI від 07 липня 2011 року звільнений від примусової сплати єдиного внеску за себе та відповідно до наданого законом права виключно лише на добровільну сплату єдиного внеску й в добровільному порядку встановленому законом;

3) визнати виконавчий документ №659-У від 02 квітня 2012 року таким, що не підлягає виконанню;

4) визнати дискримінацію допущеною і вираженою у порушенні законного права пенсіонера за віком з 2007 року виключно на добровільну сплату єдиного внеску без примушування до сплати суб'єктом владних повноважень та без застосування у 2012 році заходів примусового стягнення, можливість якого виключена Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» №3609-VI від 07 липня 2011 року;

5) зобов'язати начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління у місячний термін усунути порушення норм Закону України «Про виконавче провадження», статті 19 Конституції України та законних прав ОСОБА_1, які були допущені державними виконавцями при здійсненні в незаконний спосіб виконавчого провадження №33363303.

Частиною першою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначаються ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

Як вбачається з позову, позивач позовні вимоги також заявляє до конкретних посадових осіб відповідача (державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції Ткача В.І., Ткача В.В. та Манжосова М.П.), при цьому вказує лише про Шевченківський відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції як про відповідача.

При цьому, суд звертає увагу позивача на положення частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Пунктом 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Однак вимоги даного позову щодо встановлення відсутності повноважень у державних виконавців для застосування заходів примусового стягнення єдиного внеску у 2012 році з пенсіонера за віком та визнання дискримінацією, допущеною і вираженою у порушенні законного права пенсіонера за віком виключно на добровільну сплату єдиного внеску, не узгоджуються з положеннями указаної норми.

Частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Розмір ставок судового збору встановленні статтею 4 Закону України "Про судовий збір". Зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру - 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" станом на 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1218,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів зміст та характер заявлених вимог як немайновий (щодо визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення певних дій), так і майновий (щодо оскарження постанов головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції Ткача В.В. про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 65,30 грн та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 20,00 грн від 14 серпня 2012 року).

Стосовно розміру судового збору за позовні вимоги майнового характеру суд зазначає, що 2 відсотки розміру майнових вимог даного спору становить 1,70 грн ((65,30+20,00)*2/100), тобто менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 1827,00 грн (1218,00*1,5). Отже, розмір судового збору за вимоги майнового характеру становитиме 1827,00 грн.

Водночас частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Відтак, в даному випадку позивачу за позовні вимоги майнового характеру необхідно сплатити судовий збір у розмірі 182,70 грн (1827,00*10/100).

Щодо позовних вимог немайнового характеру суд зазначає, що за вимоги немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 73,08 грн (1218,00*0,06).

З огляду на викладене, за подання цього адміністративного позову позивачем має бути сплачено судовий збір у розмірі 255,78 грн (182,70 грн - за позовні вимоги майнового характеру та 73,08 грн - за позовні вимоги немайнового характеру).

Між тим, позивач у своїй позовній заяві просить суд звільнити його від сплати судового збору у відповідності до пункту 6-1 частини першої статі 5 Закону України "Про судовий збір" та згідно частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Однак суд вважає необґрунтованими та безпідставними посилання позивача на вказані норми щодо звільнення його від сплати судового збору за подачу даного позову до суду у зв'язку з наступним. Пунктом 6-1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов'язаних із дискримінацією.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидії дискримінації в Україні» передбачено, що дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними, зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Пунктами 48 та 49 рішення Європейського суду з прав людини від 07 листопада 2013 року у справі "Пічкур проти України" визначено, що дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об'єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях (див. рішення у справі «Вілліс проти Сполученого Королівства» (Willis v. the United Kingdom), заява № 36042/97, n. 48, ECHR 2002-IV). Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об'єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю. Договірна держава користується свободою розсуду при визначенні того, чи та якою мірою відмінності в інших схожих ситуаціях виправдовують різне ставлення (див. рішення від 21 лютого 1997 року у справі «Ван Раалте проти Нідерландів» (Van Raalte v. the Netherlands), п. 39, Reports 1997-I).

Разом з цим, як вбачається зі змісту позовної заяви та її вимог, в даному випадку позов ОСОБА_1 не є позовом, пов'язаним із дискримінацією в розумінні пункту 6-1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", а є позовом, поданим у зв'язку з неправомірними, на думку позивача, діями та рішеннями посадових осіб суб'єкта владних повноважень щодо виконанням ними виконавчого документу - вимоги управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях №659-У від 02 квітня 2012 року про сплату боргу в сумі 653,06 грн.

Положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз наведеної норм права дозволяє дійти висновків про те, що підставою для звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Разом з тим, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів позивач є фізичною особою-підприємцем та отримує дохід у вигляді пенсії за віком у розмірі 1049,00 грн, яка згідно з наданої позивачем довідки №531 від 23 січня 2015 року перевищує розмір мінімальної пенсії за віком (з 1 січня 2015 року мінімальний розмір пенсії за віком становить 949,00 грн), а отже має всі можливості сплатити судовий збір.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 клопотання щодо звільнення від сплати судового збору за подання до суду цього позову.

При вирішенні питання щодо наявності чи відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору та щодо його розміру судом також була взята до уваги інформація, яка викладена в довідці про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами Закону України «Про судовий збір» (Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» від 23 січня 2015 року №2).

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Керуючись статтями 108, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. У задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції про визнання дій протиправними, визнання документа таким, що не підлягає виконанню, зобов'язання до вчинення певних дій залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом семи днів з моменту отримання даної ухвали шляхом подання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 255,78 грн та шляхом подання позову з відповідними додатками до нього у відповідності до вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

В разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на цю ухвалу може бути подано до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Лелюк