Справа № 1520/1129/12
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 р. Справа № 1520/1129/12

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Парій І.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Одеської області на постанову Миколаївського районного суду Одеської області від 03 квітня 2013 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Одеської області про визнання протиправними дії, зобов'язання перевести на пенсію державного службовця,-

В С Т А Н О В И В:

12.11.2012р. ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Одеської області із адміністративним позовом до Управління ПФУ у Миколаївському районі Одеської області, в якому просив визнати неправомірними дії та зобов'язати відповідача перевести його на пенсію державного службовця за віком.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що відмова Управління ПФУ у Миколаївській області Одеської області у переведенні його на пенсію державного службовця є неправомірною та безпідставною.

Постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 03.04.2013 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії Управління ПФУ у Миколаївському районі Одеської області. Зобов'язано Управління ПФУ у Миколаївському районі Одеської області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця згідно Закону України «Про державну службу» за віком.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, начальник УПФУ в у Миколаївському районі Одеської області 21.03.2014 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального і матеріального права, просив скасувати постанову Миколаївського районного суду Одеської області від 03.04.2013 року та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1, згідно відомостей, що містяться у трудовій книжці, має наступний стаж роботи: - служба у Збройних силах з 17.05.1972р. по 24.05.1974р. - 2 роки і 7 днів; - служба в УВС Одеського облвиконкому з 01.10.1974р. по 25.10.1985р. - 11 років і 17 днів; - робота у Миколаївському райкомі Компартії України з 01.10.1987р. по 22.11.1990р. - 3 роки 1 місяць і 21 день; - Миколаївська районна рада з 18.07.2006р. по 03.05.2012р. - 5 років 9 місяців і 15 днів.

Отже, загальний трудовий стаж державної служби позивача становить 22 роки і 7 днів.

11.06.2012 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком згідно із ЗУ «Про зайнятість населення».

В жовтні 2012 року позивача звернувся до відповідача із заявою про переведення його на пенсію державного службовця, однак 25.10.2012 року Управлінням ПФУ у Миколаївському районі Одеської області йому було відмовлено у переході на цю пенсію державного службовця в зв'язку із відсутністю правових підстав для такого переходу.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності та безпідставності дій відповідача, і відповідно, з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх обгрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України «Про державну службу», на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Так, Законом України « Про загальний військовий обов'язок і військову службу» (затв. Постановою КМУ від 05.11.1999р. №2044) внесено зміни до «Порядку обчислення стажу державної служби, згідно з якими до стажу державної служби і зараховується час військової служби у Збройних силах та інших військових формуваннях».

Відповідно до змісту п.3 «Порядку обчислення стажу державної служби» (затв. Постановою КМУ №283 від 03.05.1994р.), до стажу державної служби включається час військової служби у Збройних силах та інших військових формувань, а також час роботи в організаціях, передбачених абзацом 4 п.3 Положення (затв. Постановою КМУ від 12.12.1993р.). До стажу державної служби згідно із вказаною постановою та роз'ясненням Міністерства юстиції України, узгодженим з КМУ зараховується час роботи в організаціях, передбачених ст.118 Кодексу законів про працю України, зокрема у партійних, профспілкових та комсомольських організаціях на виборних та відповідальних посадах до припинення дії статті 6 та внесення змін до статті 7 Конституції УРСР, тобто до 24 жовтня 1990 року.

Крім того, у відповідності до п.3 цього ж Порядку та п.2 Наказу ГУ Державної служби України №270/551 від 12.10.2007 року «Про затвердження Методики щодо зарахування (включення) до стажу державної служби періодів роботи (служби) колишніх працівників і осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ», час служби в органах внутрішніх справ осіб, яким присвоєно спеціальні звання (як спеціальні звання міліції, так і внутрішньої служби), зараховується лише на посадах середнього, старшого і вищого начальницького складу п.2.3. Отже, за часів СРСР до стажу державної служби зараховуються періоди роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів та служби на посадах середнього, старшого і вищого начальницького складу у центральному апараті Міністерства внутрішніх справ СРСР, УРСР, а також в апараті управлінь (самостійних відділів і інших підрозділів) внутрішніх справ - самостійних структурних підрозділів виконавчих комітетів місцевих Рад депутатів трудящих. Рад народних депутатів та апараті управлінь (самостійних відділів і інших підрозділів) внутрішніх справ, які були місцевими органами державного управління Міністерства внутрішніх справ СРСР, УРСР та інших республік СРСР.

До того ж, згідно із приписами п.2 «Порядку обчислення стажу державної служби» та ст.14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка встановлює порядок підтвердження стажу робити, основним документом, що підтверджує даний стаж, є трудова книжка. Порядок же підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, судами обох інстанцій встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці та архівної довідки Державного архіву Одеської області від 01.12.2006 року вих.№Ш-3692 позивача ОСОБА_1 призначено на роботу у партійних органах на підставі рішень бюро Миколаївського райкому Компартії України в Одеській області та підставою для зарахування часу військової служби до стажу державної служби є записи у військовому квитку.

Отже, за таких обставин, апеляційний суд приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, висновку про те, що позивач дійсно має загальний стаж державної служби 22 роки та 7 днів, який, в свою чергу, дає йому право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ЗУ «Про державну службу» за віком.

До того ж, слід зазначити й про те, що згідно із вимогами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи правильності висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія, діючи в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Одеської області - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського районного суду Одеської області від 03 квітня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко