Справа № 814/769/15
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

23 квітня 2015 року Справа № 814/769/15

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод", пр. Жовтневий, 471, м. Миколаїв, 54051

доМиколаївської митниці Міндоходів, вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54017

провизнання протиправними та скасування рішення від 16.01.2015 р. № 504000003/205/000003/1, картки відмови від 16.01.2015 р. № 504010000/2015/00003,
В С Т А Н О В И В:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" звернувся з адміністративним позовом до Миколаївської митниці Міндоходів (далі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 16.01.2015 р. № 504000003/2015/000003/1 і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.01.2015 р. № 504010000/2015/000003, прийняті митним постом "Дніпро-Бузький" Миколаївської митниці Міндоходів.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що під час декларування митної вартості імпортованого товару, визначив його вартість відповідно до ціни договору, а митний орган безпідставно здійснив коригування митної вартості товару в бік збільшення. Всі необхідні документи були надані.

Відповідач надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що подані декларантом документи не містили всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (відсутня інформація щодо страхування оцінюваного товару).

Сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідив матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задоволенню, виходячи з наступного:

01.04.2013 р. між позивачем та ВАТ "Единая торговая компания" (Російська Федерація) укладено контракт № RF/RD/79-13/11-М на орієнтовну загальну суму 86645000,00 доларів США (а. с. 21-24). Продавець зобов'язався продати, а покупець купити товар: натр їдкий (гідроксид натрію). Ціна за одиницю товару вказується в специфікаціях.

22.12.2014 р. між позивачем та компанією ВАТ "Единая торговая компания" було укладено специфікацію № 23 до контракту № RF/RD/79-13/11-М, відповідно до якої сторони домовились про поставку 7500 т +/- 10% за ціною 270,00 доларів за одиницю товару на загальну суму 2025000,00 доларів +/- 10% (а. с. 25).

Відповідно до п. п. 2.1, 3.1 контракту, Продавець зобов'язаний поставити товар на умовах СРТ ст. Жовтнева Одеської залізниці згідно з ІНКОТЕРМС-2010, при цьому, ціна на товар також визначається та приймається на умовах СРТ ст. Жовтнева Одеської залізниці (згідно з ІНКОТЕРМС-2010), та включає в себе всі витрати по доставці товару до вказаного місця.

16.01.2015 р. по надходженню на територію України 241345 кг соди каустичної (гідроксиду натрію), позивач подав митну декларацію № 504010000/2015/000103, в якій зазначив ціну товару 65163,15 доларів США (а. с. 10-11).

З урахування цієї митної вартості, позивачем самостійно було обраховано митні платежі в сумі 205938,38 грн.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав: митну декларацію, контракт № RF/RD/79-13/11-М, специфікацію від 22.12.2014 р. № 23, інвойс від 06.01.2015 р. № SK-01 (а. с. 26), накладні від 08.01.2015 р., підтвердження позитивного проходження радіологічного та екологічного контролю (штампи), сертифікат походження товару від 06.01.2015 р. № , паспорти якості.

16.01.2015 р. відповідач направив на адресу позивача повідомлення № 20136, в якому зазначалося, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (а. с. 13). На підставі ст. 53 Митного кодексу України (далі - МК України) відповідач витребував від позивача додаткові документи: 1) бухгалтерську документацію щодо оплати складових митної вартості (страхування), страховий поліс, щодо формування ціни товару з документальним обґрунтуванням зниження ціни товару на 40 доларів; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 3) договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

Листом від 16.01.2015 р. на вимогу митниці позивачем було надано додаткові документи: платіжні доручення, інформацію біржових котирувань. Позивач повідомив, що страхування товару не здійснювалось і договори з третіми особа не укладались, оскільки позивач є кінцевим споживачем (а. с. 28). Договори продавця з третіми особами також не надані відповідачу, оскільки контрагент відмовився їх надати, посилаючись на комерційну таємницю (а. с. 65).

В рішенні про коригування митної вартості товарів від 16.01.2015 р. № 504000003/2015/000003/1 відповідачем було зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій), не застосовується у зв'язку з тим, що подані документи не містять усіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості; відсутнє документальне підтвердження формування вартості відповідно до п. 2.3 контракту; декларантом не надані витребувані митницею документи. Основою для визначення митної вартості є вартість операції з подібними товарами за рівнем 0,364 долара за кілограм (митна декларація від 18.09.2013 р. № 504010000/2013/002028) (а. с. 14-15).

Таким чином, Миколаївською митницею була визначена митна вартість товару позивача в сумі 87849,58 доларів, замість задекларованих ним самостійно 65163,15 доларів.

Крім того, державним інспектором Капля О.П.. винесено картку відмови в прийнятті митної декларації 16.01.2015 р. № 504010000/2015/000003 з підстав порушення ч. 2 ст. 58 МК України.

Суд критично оцінює позиції відповідача з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в органу доходів і зборів інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 МК України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що право прийняття рішення про коригування митної вартості виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву в повноті та достовірності відомостей про митну вартість товару і в разі обґрунтування неможливості визначення митної вартості за наявними документами.

У рішенні про коригування заявленої позивачем митної вартості товарів, підстави відмови в прийнятті визначеної декларантом митної вартості не обґрунтовані.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в ст. 58 МК України.

Згідно з приписами ч. 1ст. 14 Закону України "Про ціни і ціноутворення" також передбачено, що під час проведення експортних (імпортних) операцій у розрахунках з іноземними суб'єктами господарювання застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни, що формуються відповідно до цін і умов світового ринку.

Аналізуючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки позивачем подано достатній пакет документів, передбачений ст. 53 МК України, на підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за основним методом, відсутні підстави для коригування митним органом митної вартості товару.

Правову позицію з даного питання було викладено в постанові Верховного Суду України від 11.09.2012 р. за позовом ЗАТ "ВО "Конті" до Східної митниці в Донецькій області, в якому було зазначено: "ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості".

Суд звертає увагу на те, що контроль за правильністю обчислення декларантом митної вартості товару, який належить до виключної компетенції відповідача, полягає не в тому, щоб скоригувати митну вартість товару в бік збільшення, а визначити реальну ціну товару, що ввозиться на територію України.

За обставинами справи, митним органом не взята до уваги вартість товару за ціною контракту, яка може не відповідати рівню митної вартості на аналогічні та подібні товари. Відповідачем не доведена неможливість визначення митної вартості товарів за основним методом.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови в здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Оскільки переконливих аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною контракту відповідачем не наведено, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, то суд дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 11 КАС України).

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Позивач надав платіжні доручення про сплату судового збору в сумі 487,20 грн. (а. с. 4, 76), що й підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 16.01.2015 р. № 504000003/2015/000003/1, прийняте митним постом "Дніпро-Бузький" Миколаївської митниці Міндоходів.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.01.2015 р. № 504010000/2015/000003, прийняту митним постом "Дніпро-Бузький" Миколаївської митниці Міндоходів.

4. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (ідентифікаційний код 33133003) судовий збір у сумі 487,20 грн. з Державного бюджету України.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного Адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська