Справа № 804/4388/14
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2014 р. Справа № 804/4388/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Тулянцевої І.В.,
при секретарі Шевцовій М.Ю.
представника позивача Гаврилюка Є.В.
представника відповідача Чернової Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанови, -
28.03.14 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (далі - позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - відповідач) в якому у урахуванням уточнень від 14.04.2014 р. просить визнати протиправними дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 494155,39 грн. від 03.01.2013 р. по виконавчому провадженню № 8130888 та її скасування.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що постанова про стягнення виконавчого збору від 03.01.2013 року винесена відповідачем протиправно, оскільки державним виконавцем не прийнято до уваги, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2005 року по справі № Б24/235/05 було порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дніпропетровськгаз» та запроваджено мораторій на задоволення вимог кредиторів на період якого забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань. Крім того, вважають, що станом на момент винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору, зобов'язання ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо сплати заборгованості на користь ПАТ «Укргазвидобування» в особі ГПУ «Шебелинкагазвидобування» були відсутні в силу приписів Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» від 12.05.2011 року, а саме з моменту затвердження протоколу комісії з питань списання заборгованості ПАТ «Дніпропетровськгаз» від 05.10.2011 р. № 25, тобто з 05.10.2011 року. За вказаних обставин вважають, що постанова державного виконавця від 03.01.2013 року є протиправною та підлягає скасуванню.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити із викладених у позові підстав.
Відповідач - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції проти позову заперечував, подав до суду письмові заперечення, які залучені до матеріалів справи (а.с. 72-76). В судовому засіданні представник відповідача суду пояснив, що постанова про стягнення виконавчого збору від 03.01.2013 року по виконавчому провадженню ВП 81300888 була винесена правомірно і підстави для її скасування відсутні, оскільки в установлений законом строк позивачем в добровільному порядку не було виконано рішення про сплату заборгованості згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Іноземцевої Р.М. від 06.03.2003 р. № 447 в розмірі 9883107,80 грн. За вказаних обставин просять у задоволенні позову відмовити.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
Виконавче провадження було відкрито на підставі постанови від 04.04.2003 року, винесеної старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська Комаровим А.М., пунктом 2 якої боржника було повідомлено про надання строку для добровільного виконання виконавчого напису нотаріуса протягом 5 днів з моменту отримання постанови (а.с. 86).
16.04.2003 р. старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська Комаровим А.М. було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.99 року № 606 - ХІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у зв'язку із порушенням Господарським судом Дніпропетровської області 22.10.2002 року справи про визнання ВАТ «Дніпропетровськгаз» банкрутом (а.с. 88-89).
Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська Гетьманського Т.І. від 09.11.2004 р. виконавче провадження було поновлено та об'єднано з іншими виконавчими провадженнями в зведене виконавче провадження за № В-11-243/04 (а.с. 94-95).
В той же день 09.11.2004 р. постановою державного виконавця зведене виконавче провадження було зупинено на підставі п. 6 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.99 року № 606 - ХІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до отримання результатів розшуку майна боржника (а.с. 97).
20.04.2005 року постановою державного виконавця про поновлення виконавчого провадження, зведене виконавче провадження № В-11-243/04 було поновлено (а.с. 100).
Постановою державного виконавця від 20.04.2005 р. було накладено арешт на кошти ВАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», що знаходяться на рахунках у банках (а.с. 101), копія якого була надіслана банкам та виконана банками, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями банків (а.с. 102-111).
26.06.2005 року старшим державним виконавцем Гетьманським Т.І. Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було винесено постанову про зупинення зведеного виконавчого провадження на підставі ст. 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки ВАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» внесено до Реєстру підприємств паливно - енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно - енергетичного комплексу» (а.с.114-115).
Постановою головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернової Л.В. від 03.01.2013 року поновлено виконавче провадження ВП№8130888, оскільки у відповідності до п.3.4 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діяла тільки до 01.01.2013 року (а.с. 40). Копія постанови направлена на адресу боржника 04.01.2013 року (а.с. 124).
03.01.2013 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника - ВАТ «Дніпропетровськгаз» на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчого збору у розмірі 494155,39 грн. копія якої була направлена на адресу боржника 03.01.2013 року та отримана позивачем 18.03.2014 року (а.с. 56-57, 124-125).
Постановою державного виконавця від 03.01.2013 року виконавче провадження було зупинено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 37, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із порушенням Господарським судом Дніпропетровської області 14.10.2005 року справи про банкрутство за № Б24/235/05 та оголошено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с. 126).
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних дій відповідача і винесених спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606 - ХІV (в редакції Закону України від 04.11.2010 року № 2677 - VI), примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24.03.1998 р. № 202/98 - ВР, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» » від 21.04.99 року № 606 - ХІV (в редакції Закону України від 04.11.2010 року № 2677 - VI, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору), у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» » від 21.04.99 року № 606 - ХІV (в редакції чинній на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2003 р.) у разі невиконання рішення у строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного відділу Державної виконавчої служби, стягується виконавчий збір у розмірі п'яти відсотків від належної до стягнення суми або вартості майна боржника, а за невиконання рішення немайнового характеру - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із боржника-громадянина і у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - із боржника - юридичної особи.
Як свідчить з оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 03.01.2013 року, державним виконавцем розмір виконавчого збору було визначено в сумі 494155,39 грн., тобто 5% суми, що підлягає стягненню з посиланням на норми ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.99 року № 606 - ХІV (в редакції чинній на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) (а.с. 55).
Відповідно до роз'яснень п. 6 Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13.12.2010 р. № 3, судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.
Згідно з абз.2 ч.4 ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року №2343-ХІІ (в редакції, чинній на момент винесення спірної постанови від 03.01.2013 р.), протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).
Отже, протягом здійснення провадження у справі про банкрутство встановлена заборона на нарахування боржнику, щодо якого порушена справа про банкрутство та введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, неустойки (штрафу, пені), а також інших санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.
Судом встановлено, що сплатити в добровільному порядку суму заборгованості в розмірі 9883107,80 грн. в установлений 5 - ти денний термін, встановлений державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2003 р. (а.с. 86) позивач не мав можливості у зв'язку із тим, що на цей момент на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2002 р. про порушення провадження у справі про банкрутство, було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
Суд також зазначає, що в період з 16.04.2003 по 20.04.2005 року виконавче провадження було зупинено, а постановою державного виконавця від 20.04.2005 р. на всі розрахункові рахунки позивача в установах банків було накладено арешт (а.с. 101), і здійснювати будь - які дії із самостійної сплати заборгованості по виконавчому документу підприємство не мало можливості, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленнями банків (а.с. 102-111).
З матеріалів справи свідчить, що зведене виконавче провадження знову було зупинено в період з 26.06.2005 р. по 03.01.2013 р. у зв'язку із вступом в силу Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» від 23.06.2005 р. № 2711 - IV та внесенням позивача до Реєстру підприємств паливно - енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до норм вказаного Закону. На строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості, відповідно до ст. 3 вказаного Закону, підлягали зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2013 року, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Тобто, в період з 20.04.2005 року (з моменту накладення арешту на розрахункові рахунки у банківських установах) і до 03.01.2013 року (до закінчення дії Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу») позивач не мав реальної можливості виконати обов'язок із самостійної сплати заборгованості в розмірі 9883107,80 грн.
З матеріалів виконавчого провадження ВП № 81300888 також вбачається, що головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Черновою Л.В. не надавався інший термін для добровільного виконання виконавчого документу, і в день поновлення виконавчого провадження у зв'язку із закінченням дії Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» 03.01.2013 року було винесено і постанову про стягнення виконавчого збору (а.с. 125) і постанову про зупинення виконавчого провадження (а.с.126) з посиланням на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2005 р. (а.с. 172) у справі про банкрутство за №Б24/235/05, якою також було оголошено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
З урахуванням наведеного суд вважає, що на момент винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 03.01.2013 року діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2005 р., у зв'язку із чим, державним виконавцем безпідставно застосовані штрафні санкції у вигляді стягнення виконавчого збору за невиконання в добровільному порядку в установлений постановою від 04.04.2003 р. термін для добровільного виконання виконавчого документа.
За таких обставин суд вважає, що постанова головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Чернової Л.В. є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В ході розгляду справи відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 03.01.2013 року, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,-
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 03.01.2013 року про стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» виконавчого збору в розмірі 494155,39 грн. по виконавчому провадженню ВП № 8130888 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №447 від 06.03.2013 року в розмірі 9883107,80 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева