Справа № 461/1463/13-а,,2а-461/189/13
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № 876/7923/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Бєлкіної Н.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

від відповідача - Балюєв С.В.;

від третьої особи - ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 25.04.2013р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_5, про часткове визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації із землеустрою та щодо передачі земельної ділянки у власність, -

В С Т А Н О В И Л А:

08.02.2013р. позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просила визнати незаконною та скасувати ухвалу дев'ятої сесії шостого скликання Львівської міської ради № 1931 від 14.11.2012р. в частині затвердження ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, та передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,0184 га для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 як таку, що порушує законні права та інтереси співвласників суміжного будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на отримання у власність земельної ділянки для обслуговування будинку, позбавляє можливості належно користуватись ним, фактично виключає їх з числа користувачів земельної ділянки; визнати нечинним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку від 29.12.2012р., серія НОМЕР_1, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0184 га за кадастровим номером 03076; зобов'язати Львівську міську раду відповідно до закону відновити межу земельної ділянки між будинком № 5 та АДРЕСА_1, встановивши цю межу перпендикулярно від вул.Луцького без викривлення в бік земельної ділянки будинку АДРЕСА_1 на підставі даних первинної земельно-кадастрової документації станом на 1953 рік та з урахуванням інтересів обох суміжних землекористувачів, врахувавши можливість безперешкодного проїзду до кожного будинковолодіння пожежної машини, карети швидкої медичної допомоги чи іншого транспорту для обслуговування будинку (а.с.3-7).

Ухвалою суду від 13.03.2013р. провадження у справі в частині вимог про визнання нечинним та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку від 29.12.2012р., зобов'язання відновити межу земельної ділянки між будинками № 5 та АДРЕСА_1 закрито (а.с.46).

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 25.04.2013р. у задоволенні позову ОСОБА_4 до Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_5, про часткове визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації із землеустрою та щодо передачі земельної ділянки у власність, відмовлено (а.с.115-116).

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржила позивач ОСОБА_4, яка у поданій апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи (а.с.120-125).

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що 17.08.2012р. позивач і третя особа ОСОБА_6 зверталися із заявою до відповідача про надання їм безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 418 кв.м для будівництва та обслуговування будинку; судом не встановлено статусу спірної ділянки та не враховані представлені архівні довідки.

Також поза увагою суду залишилися доводи позивача щодо недотримання державних будівельних норм під час спорудження будівель, захоплення третьої особою ОСОБА_3 спільного проїзду до будинків.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представника відповідача і третьої особи, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, третя особа ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на будинок від 21.06.2011р. (а.с.26-27).

Ухвалою Львівської міської ради № 4 від 29.09.2011р. надано ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, по АДРЕСА_1 (а.с.56-57).

У зв'язку з відсутністю згоди суміжних землекористувачів на погодження (встановлення) меж земельної ділянки узгоджувальною комісією для вирішення земельних спорів Львівської міської ради винесено рішення, викладене у протоколі № 18 від 25.01.2012р., яким рекомендовано межу земельної ділянки привести у відповідність до плану земельної ділянки, виготовленого ЛМБТІ станом на 16.06.1999р. (ділянка № 5, квартал № 178) (а.с.16, 17, 28-29, 30, 31).

Окрім цього, згідно архівного витягу за будинком № 5 по вул.Аврори (сучасна Луцького) рішенням виконавчого комітету міської ради № 1157 від 20.08.1953р. залишено присадибну ділянку площею 522,50 кв.м (а.с.60).

Відповідно до довідки Управління Держкомзему у м.Львові № 40/01-14/207 від 24.01.2012р. земельна ділянка по вул.Луцького, 5 у м.Львові відноситься до земель, що не надані у власність чи користування; за категорією земель відноситься до земель житлової та громадської забудови (а.с.59).

Ухвалою Львівської міської ради № 1931 від 14.11.2012р. третій особі ОСОБА_3 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, та передано у власність для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 0,0184 га (а.с.12-14).

Право власності ОСОБА_3 на спірну ділянку засвідчується виданим Державним актом на право власності на земельну ділянку від 29.12.2012р., серія НОМЕР_1 (а.с.15).

Безоплатна передача земельної ділянки у власність ОСОБА_3 здійснена на підставі ст.ст.118, 121 Земельного кодексу України, тобто, у порядку приватизації останньої.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що третя особа ОСОБА_3, будучи власником будинку АДРЕСА_1, мав право на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для обслуговування житлового будинку.

Відтак, ухвала Львівської міської ради № 1931 від 14.11.2012р. в частині затвердження третій особі ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, та передачі у власність для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 0,0184 га, відповідає вимогам закону.

Додатково колегія суддів враховує, що 17.08.2012р. позивач та власники квартири АДРЕСА_1 зверталися до Львівської міської ради із заявою щодо безоплатної передачі їм у власність земельної ділянки площею 480 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку АДРЕСА_1 (а.с.8).

За результатами розгляду цієї заяви Управлінням природних ресурсів та регулювання земельних відносин скеровано останнім лист № 2403-3 вих 1740 від 04.09.2012р., у якому останнє вказало на необхідність подання відповідного переліку документів для вирішення питання щодо приватизації землі (а.с.9).

Доказів подальшої подачі позивачем таких документів відповідачу під час судового розгляду не представлено, через що доводи позивача про те, що вона претендувала на ділянку, надану третій особі, не відповідають дійсності.

В частині покликання позивача на помилковість рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради від 25.01.2012р. (витяг з протоколу № 18) через відсутність її згоди на розмежування земельної ділянки між будинками №№ 5 і 5а, в яких проживають позивач ОСОБА_4 і треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_3, колегія суддів виходить з того, що вказане рішення було предметом оскарження зі сторони ОСОБА_4 у порядку цивільного судочинства.

Зокрема, рішенням Галицького районного суду м.Львова від 15.10.2014р. у справі № 461/4322/13-ц у задоволенні позову ОСОБА_4 до Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_5, про визнання частково недійсним протоколу узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради та зобов'язання вирішити земельний спір відповідно до закону, відмовлено.

Ухвалою колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської обл. від 05.02.2015р. апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Галицького районного суду м.Львова від 15.10.2014р. залишено без змін.

Таким чином, в судовому порядку підтверджено правомірність вказаного рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, а відтак останнє підставно та обґрунтовано враховано відповідачем під час прийняття спірної ухвали № 1931 від 14.11.2012р.

Отже, за розглядуваних обставин спірною ухвалою № 1931 від 14.11.2012р. будь-які права та інтереси позивача зі сторони відповідача не порушуються, прийняте рішення відповідача не стосується позивача, не породжує для нього прав та обов'язків.

Також жодних документів, які б підтверджували виникнення у позивача права на спірну ділянку, під час судового розгляду не представлено. При цьому, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 а діючим законодавством не передбачено закріплення права власності на земельну ділянку для обслуговування квартири.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у позивача прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним рішенням не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Звідси, посилання позивача на порушення спірним рішенням його прав та інтересів є безпідставними, оскільки спірна ухвала № 1931 від 14.11.2012р. не стосується його безпосередньо.

Покликання апелянта щодо недотримання протипожежних норм та норм ДБН спростовуються висновком Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради № 2401-3вих-447 від 29.03.2012р., відповідно до якого обмеження щодо суміжних землекористувачів полягає у використанні території з врахуванням меж суміжних ділянок та їх забудови з дотриманням нормативних вимог (а.с.61).

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

За таких умов колегія суддів вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими, а тому такі не підлягають до задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 25.04.2013р. в адміністративній справі № 461/1463/13-а залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська