Справа № 804/5383/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2015 р. Справа № 804/5383/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника позивача ОСОБА_4,
представника відповідача Солодовника О.І.,
представника відповідача Баранник Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,
11 липня 2014 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_7 про:
- зобов'язання відповідача виїхати на територію Садового товариства «Оріль - 6», провести новий огляд частки території у районі ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2, сфотографувати їх та скласти нову план - схему відповідно до фактичних обставин і генерального плану Садового товариства, скласти новий документальний та електронний облік по земельним ділянкам НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ;
- зобов'язання відповідача після усунення ним вказаних помилок, надати ОСОБА_3 на земельну ділянку НОМЕР_1 Садового товариства «Оріль - 6» окремий кадастровий номер;
- усі витрати по усуненню відповідачем його помилок накласти на відповідача.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач володіє земельною ділянкою, площею 0,0671 га у Садовому товаристві «Оріль - 6» на території Кіровської селищної ради на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_4, який зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю 08.09.1997 за № 1414. Кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоювався.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2014 (суддя Католікян М.О.) у відкритті провадження у адміністративній справі № 203/4598/14-а (2-а/0203/189/2014) відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 у цій справі, ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2014 у справі № 203/4598/14-а (2-а/0203/189/2014) скасовано, матеріали справи направлені до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2015 (суддя Казак С.Ю.) справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 прийнята до провадження адміністративна справа № 804/5383/15 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_7 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 29.04.2015 о 14:00 год. Останнє судове засідання відбулося 18.05.2015.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити позов повністю.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_7 під час розгляду справи повідомила, що будь - яких претензій до позивача немає.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка НОМЕР_1, яка знаходиться в Садовому товаристві «Оріль - 6» на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, площею 0,0671 га, право власності посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_4, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 08.09.1997 за № 1414.
На момент оформлення позивачем права власності на вказану земельну ділянку кадастрові номери земельним ділянкам не присвоювалися, тому у позивача кадастровий номер відсутній.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.
У статті 1 вказаного Закону міститься визначення документації із землеустрою як - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів, тощо.
Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч. 1 ст. 79 - 1 Земельного кодексу України).
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (ч. 3 ст. 79 - 1 Земельного кодексу України).
Згідно статті 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Статтею 10 вищевказаного Закону визначені об'єкти Державного земельного кадастру, так, об'єктами Державного земельного кадастру є: землі в межах державного кордону України; землі в межах території адміністративно - територіальних одиниць; обмеження у використанні земель; земельна ділянка.
Згідно зі ст. 5 цього ж Закону, ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру.
Як передбачено ст. 21 вказаного Закону, відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.
З метою присвоєння земельній ділянці кадастрового номера позивачем було замовлено у спеціалізованої землевпорядної організації - ТОВ «Дніпропетровська обласна земельна агенція» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про землеустрій» визначено, що розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів - землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами - землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.
Частинами 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Як визначено частинами 4 та 5 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:
заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;
оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;
документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.
Заява із доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.
Частиною 9 вищевказаної норми чинного законодавства передбачено, що при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.
Пунктом 9 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, визначені повноваження Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держземагентства у районах, містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення. Так, до них відноситься, зокрема внесення або надання відмови у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про землі та земельні ділянки (їх частини), розташовані в межах району, міста республіканського (Автономної Республіки Крим) чи обласного значення; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення зберігання поземельних книг; присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам.
Статтею 23 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що землевпорядною організацією під час розроблення технічної документації із землеустрою у паперовому вигляді також складається її електронний варіант.
Даною нормою передбачено, що документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа.
Вимоги до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру (ч. 2 ст. 23 Закону України «Про державний земельний кадастр»).
Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про державний земельний кадастр»).
Перевірка відповідності наданого електронного документа наявним даним Державного земельного кадастру та встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик щодо розроблення такого документа здійснюється Державним кадастровим реєстратором, уповноваженим здійснювати внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, протягом строку, встановленого статтею 21 цього Закону для їх внесення.
Відтак, згідно координат електронного обмінного файлу, який складений землевпорядною організацією «Державна земельна агенція» на замовлення ОСОБА_3, його земельна ділянка накладається на вже зареєстровану у Державному земельному кадастрі земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3 на 3,7958% площі, яка належить ОСОБА_7
Тобто, накладення площі однієї земельної ділянки на іншу виникло не в результаті роботи Державного кадастрового реєстратора, а через помилки в координатах, зазначених у технічній документації власників земельних ділянок, яка розроблялася на замовлення останніх відповідними землевпорядними організаціями.
Згідно ст. 5 Закону України «Про топографо - геодезичну діяльність», суб'єктами топографо - геодезичної і картографічної діяльності є, зокрема, юридичні та фізичні особи, які володіють необхідним технічним та технологічним забезпеченням та у складі яких за основним місцем роботи є сертифікований інженер , геодезист, що є відповідальним за якість результатів топографо - геодезичних і картографічних робіт.
Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є, зокрема, невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
Як визначено п. 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:
1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;
2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.
За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:
- за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;
- відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);
- робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку;
- надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;
приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85цього Порядку в разі:
- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам законодавства;
- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;
- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;
- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.
Відповідно до ст. 5-1 Закону України «Про топографо - геодезичну та картографічну діяльність» професійною топографо-геодезичною і картографічною діяльністю можуть займатися особи, які мають вищу освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі геодезії.
Сертифіковані інженери - геодезисти несуть відповідальність за якість результатів топографо - геодезичних і картографічних робіт.
Сертифікованим інженером - геодезистом може бути особа, яка має стаж роботи за спеціальністю не менше одного року, склала кваліфікаційний іспит, одержала кваліфікаційний сертифікат та внесена до Державного реєстру сертифікованих інженерів -геодезистів відповідно до вимог цього Закону.
Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити виїзд на територію Садового товариства «Оріль-6» та провести огляд частини території у районі ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2, сфотографувати їх та скласти план - схему, скласти новий документальний та електронний облік по земельним ділянкам задоволенню не підлягають, оскільки вчинення таких дій віднесено до повноважень відповідного інженера - геодезиста, який має відповідний сертифікат, а не до повноважень Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області.
Положенням ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подається заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області із заявою про присвоєння кадастрового номера та усунення невідповідностей (вх. № 0201) від 22.01.2014, виклавши її у довільній формі.
Вказану заяву відповідачем було розглянуто, як це передбачено Законом України «Про звернення громадян», та надано відповідь, оформлену листом від 27.02.2014 № 0764 «Про розгляд звернення».
Відповідно до вимог ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь - які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.
Обов'язковою ознакою дій та рішень суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.
В контексті наведеної норми, лист відповідача від 27.02.2014 № 0764 «Про розгляд звернення» є відповіддю на звернення позивача та не є рішенням суб'єкта владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Однією з Конституційних засад судочинства є поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, згідно з частиною другою статті 124 Конституції України.
На підставі викладеного, суд доходить висновків, що у випадку оскарження позивачем рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які не порушують прав або охоронюваних Законом інтересів позивача, суд повинен відмовити у задоволенні позову
Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача після усунення ним вказаних помилок надати ОСОБА_3 на земельну ділянку НОМЕР_1 Садового товариства «Оріль - 6» окремий кадастровий номер та усі витрати по усуненню відповідачем його помилок (витрати по виклику інженера - геодезиста) накласти на відповідача, суд зазначає, що такі вимоги є похідними від основної вимоги позивача про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо реєстрації земельної ділянки позивача, у зв'язку з чим вони задоволенню не підлягають.
За таких обставин, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Відповідно до ст. 87 КАС України витрати на правову допомогу належать до судових витрат, а тому у разі відмови в задоволенні позову не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 87, 94, 128, 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 22 травня 2015 року.

Суддя О.В. Царікова