Справа № 815/876/15
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/876/15

Категорія: 9.1.1 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Боріваж» до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015року до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Боріваж» (далі ТОВ «Боріваж») з позовом до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області ,в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення -рішення від 13 жовтня 2014 року № про застосування штрафної санкції у сумі 4483,00грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що застосування до нього штрафних санкцій на підставі вказаного податкового -повідомлення рішення є безпідставним та помилковим, оскільки підприємство здійснило безготівковий переказ коштів фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 за придбані запчастини за допомогою платіжної картки корпоративного рахунку підприємства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі ГУ ДФС в Одеській області від 13 жовтня 2014 року № про застосування штрафної санкції у сумі 4483,00гривень.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду, 17 березня 2015 року ДПІ у Комінтернівському районі ГУ ДФС в Одеській області подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи у їх сукупності, що мають значення по справі, а тому ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДПІ у Комінтернівському районі ГУ ДФС в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ТОВ «Боріваж» зареєстроване Оболонською районною державною адміністрацією м. Києва 21.01.2003 року, знаходилось на податковому обліку з 30.01.2003 року в ДПІ у Оболонському районі м. Києва, у зв'язку зі зміною юридичної адреси взято на облік та знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Комінтернівському районі ГУ ДФС в Одеській області ( а.с. 8-15).

З 11.08.2014 року по 22.09.2014 року ДПІ здійснило документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Боріваж» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складений Акт № 1186/15-17-22-01-24-32307678 від 29.09.2014 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки TOB «Боріваж» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року» (а.с.16-25).

Позивач не погодився з п. 4 висновків Акту перевірки та надав заперечення на нього в цій частині, які до уваги прийняті не були (а.с.26-27).

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ 13.10.2014 року прийняло податкове повідомлення - рішення № (форма «С») про застосування на підставі п.1 абз. 6 Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», п.п. 54.3.3. п. 54.3. ст. 54 ПКУ до TOB «Боріваж» штрафної санкції у сумі 4483, 00 гривень за порушення п. 2.12, п. 7.39 Положення №637.

Позивач оскаржив податкове повідомлення - рішення № (форма «С») від 13.10.2014 року в адміністративному порядку. Рішеннями ГУ ДФС в Одеській області, ДФС про результати розгляду скарг від 19.12.2014 року та від 20.01.2015 року скарги залишені без задоволення (а.с.29-36).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не здійснював готівковий розрахунок по господарській операції з ФОП ОСОБА_2, у зв'язку з чим підстав для застосування до нього відповідальності, зазначеної в податковому повідомленні рішенні немає.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.95р №436/95, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,постановам Національного Банку України від 21.01.2004 року №22,від 30.04.2010 року, Положенню»Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні»,затвердженого Постановою Правління НБУ №637.

В апеляційній скарзі ДПІ у Комінтернівському районі ГУ ДФС в Одеській області вказується, що ТОВ «Боріваж» у перевіряємий період було порушено п2.12,п.7.39 Положення №637,у зв'язку з чим за проведення розрахунків без подання платіжного документа до позивача було застосовано штрафні(фінансові)санкції в розмірі 4483грн.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

В п.3.9.3.4 Акту перевірки № 1186/15-17-22-01-24-32307678 від 29.09.2014 року щодо дотримання платником податків порядку видачі готівки під звіт та її використання зазначено, що перевіркою встановлено порушення підприємством п. 2.12, п. 7.39 Положення №637, а саме за перевіряємий період до бухгалтерії ненаданий авансовий звіт за використання готівкових коштів на господарчі потреби підприємства, які були отримані 08.11.2013 року працівником ТОВВ «Боріваж» ОСОБА_3 з використанням платіжної картки корпоративного рахунку підприємства на суму 4 483, 00 гривень (а.с.22).

Судова колегія не погоджується з цим висновком відповідача,з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.12 розділу 2 («Вимоги до організації готівкових розрахунків») Положення №637 фізичні особи - довірені особи підприємств (юридичних осіб), які відповідно до законодавства України одержали готівку з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу або особистого електронного платіжного засобу, використовують її за призначенням без оприбуткування в касі. Зазначені довірені особи подають до бухгалтерії підприємства звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, а також документи про одержання готівки з поточного рахунку (чек банкомата, копія видаткового ордера, довідки за встановленими формами, сліп, квитанція торговельного термінала тощо) разом з невитраченим залишком готівки.

Згідно з п. 7.39 розділу 7 («Контроль за дотриманням порядку ведення операцій з готівкою») під час перевірки звітів про використання коштів для вирішення господарських питань особлива увага приділяється дотриманню підзвітними особами встановлених термінів складання та подання до бухгалтерії відповідних звітів, своєчасність повернення до каси підприємств залишку невикористаних коштів (одночасно з відповідним звітом), наявність оригіналів підтвердних документів, їх погашення тощо. Крім того, ураховується те, що подання звітів про використання коштів із порушенням установлених термінів може дозволятися лише у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю підзвітної особи або за інших обставин, що мають документальне підтвердження.

Положення №637 відповідно до його Преамбули визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Пункт 1.2 Положення визначає поняття термінів, в яких вони вживаються у Положенні. Зокрема, зазначено, що: - готівка (готівкові кошти) - це грошові знаки національної валюти України - банкноти і монети, у тому числі розмінні, обігові, пам'ятні монети, які є дійсними платіжними засобами; - готівкова виручка (виручка) - сума фактично одержаних готівкових коштів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і позареалізаційні надходження; - готівкові розрахунки - платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна.

Розділ 2 Положення визначає вимоги до організації готівкових розрахунків, тобто вимоги щодо здійснення платежів готівкою.

Згідно пунктів 2.1,2.2 розділу 2 Положення підприємства (підприємці), які відкрили поточні рахунки в банках і зберігають на цих рахунках свої кошти, здійснюють розрахунки за своїми грошовими зобов'язаннями, що виникають у господарських відносинах, пріоритетно в безготівковій формі, а також у готівковій формі (з дотриманням чинних обмежень) у порядку, установленому законодавством України. Підприємства здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

З аналізу вказаного нормативного акту виходить, що п.2.12 Положення №637 містить вимоги щодо надання звіту до бухгалтерії підприємства про використання коштів фізичними особами - довіреними особами підприємств (юридичних осіб), які одержали готівку з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу, та саме цією готівкою розраховувались за товар (послуги), тобто здійснювали готівковий розрахунок (за аналогією отримання готівки під звіт в касі підприємства або у банку з розрахункового рахунку підприємства), а не безготівковий розрахунок.

З матеріалів справи вбачається ,що довірена особа позивача не отримувала готівку з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу (що передбачено у п.2.12), а шляхом платіжного доручення перерахувало з цього рахунку кошти на рахунок продавця ФОП ОСОБА_2, яким видана видаткова накладна на отримання покупцем - позивачем товару - дисків гальмових на суму 4483,00грн. тобто позивач здійснив з ФОП ОСОБА_2 безготівковий розрахунок.

При цьому колегія суддів приймає до уваги те,що позивачем було прийнято видаткову накладну, видану продавцем ФОП ОСОБА_2, як первинний та розрахунковий документ, оскільки продавець є платником єдиного податку та відповідно до п.6 ст.9 Закону України Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не використовує у своєї діяльності РРО.

Посилання відповідача в Акті перевірки на порушення позивачем п. 7.39 розділу 7 («Контроль за дотриманням порядку ведення операцій з готівкою»), колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки зазначений пункт стосується дій органів контролю при здійсненні ними перевірок щодо порядку ведення операцій з готівкою.

Колегія суддів звертає увагу на те,що згідно Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Національного Банку України від 21.01.2004 року № 22 (далі Інструкція №22), в ній термін «безготівкові розрахунки» застосовується у розумінні - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів.

Пунктом 1.4. Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року, яке діяло на час здійснення розрахункової операції позивача з ФОП ОСОБА_2, визначено, що платіжна операція - дія, ініційована держателем спеціального платіжного засобу, з унесення або зняття готівки з рахунку, здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням цього спеціального платіжного засобу за банківськими рахунками. Також в Положенні про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, яке діє з 12.11.2014 року, визначено, що платіжна операція - дія, ініційована користувачем електронного платіжного засобу, з унесення або зняття готівки з рахунку, здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням цього електронного платіжного засобу та/або його реквізитів за банківськими рахунками.

На підставі викладеного,колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те,що позивач не допускав порушення вказаних норм Положення №637, які зазначені в Акті перевірки та оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні та погоджується з тим,що підстав для застосування до позивача відповідальності встановленої п.1 абз. 6 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» не має.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв