Справа № 2а-8026/12/1370
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 р. № 876/978/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2012 року в адміністративній справі № 2а-8026/12/1370 за позовом державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби до приватного підприємства «Бізнес Група» про накладення арешту на кошти на рахунках платника податків,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2012 року державна податкова інспекція у Залізничному районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби (надалі - ДПІ у Залізничному районі м.Львова) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила накласти арешт на кошти приватного підприємства «Бізнес Група» (надалі - ПП «Бізнес Група», Підприємство) на рахунках в банках.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що всупереч вимогам п.п.20.1.5 п.20.1 ст.20 та ст.94 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин; надалі - ПК України) відповідач відмовляється надати на вимогу подткового органу документи щодо здійснення ним імпортних операцій за період з 01.01.2012 р. по 30.06.2012 р.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила ДПІ у Залізничному районі м.Львова, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тими ж аргументами, що й вимоги позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ПП «Бізнес група» займається, в тому числі, й наданням послуг за договорами комісії як на території України, так і за її межами, в тому числі посередництвом при розмитненні товару.

12.07.2012 р. ДПІ у Залізничному районі м.Львова надіслала Підприємству письмовий запит за № 11222/5/10/15-40 з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства при проведенні імпортних операцій за період з 01.01.2012 р. по 30.06.2012 р., де зазначила про необхідність надання контролюючому органу відповідних документів, що стосуються підтвердження щодо ввезених на митну територію товарів, відвантаження цих товарів, документального підтвердження щодо залишку вказаних товарів, які обліковуються на складі підприємства та (або) перебувають на відповідальному зберіганні, а також всі документи бухгалтерського і податкового обліку, первинні документи щодо здійснення фінансово-господарської діяльності, отримувані доходи, видатки та іншу інформацію, що підтверджують дані податкової декларації та розрахунків по податках та інших обов'я-зкових платежах до бюджету і державних цільових фондів за вказаний вище період, зокрема при проведенні імпортних операцій.

На цей запит Підприємством надано відповідь, що ПП «Бізнес группа» займається посередництвом при розмитненні товару - діє за договором комісії як комісіонер і не є власником будь-якого товару, розмитненого за договорами комісії, та до складу валового доходу підприємства включається комісійна винагорода комісіонера.

Вважаючи, що Підприємством не було надано на запит пояснень та їх документальних підтверджень, керівником ДПІ у Залізничному районі м.Львова було видано наказ від 04.09.2012 р. № 565 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ПП «Бізнес Група» з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства при проведенні імпортних операцій за період з 01.01.2012 р. по 30.06.2012 р.»; копія цього наказу та направлення на проведення перевірки були вручені під розписку керівнику Підприємства; перевірка проводилася у приміщення податкового органу.

У ході перевірки податковий орган повторно надіслав Підприємству листи про надання документів від 05.09.2012 р. за № 15879/22-10, від 06.09.2012 р. за № 16009/22-10 та від 10.09.2012 р. за № 16345/22-10, у яких просив надати оригінали та належним чином завірені їх копії (із переліком вантажно-митних декларацій та СМR).

На ці листи Підприємство надало відповіді (зокрема, від 10.09.2012 року) про відсутність таких документів, оскільки ПП «Бізнес група» займається посередництвом при розмитненні товару, а саме: діє за договором комісії як комісіонер, відповідно до пп.14.1.202 п.14.1 ст.14 та пп.135.4.1 п.135.1 ст.135 ПК України не є власником будь-якого товару, розмитненого за договорами комісії та до складу валового доходу підприємства включається комісійна винагорода комісіонера.

Також Підприємство надало до перевірки інформацію про наявність рахунків, відкритих в установах банків, та банківські виписки, які засвідчують, що Підприємство у перевірений період не проводило жодних імпортних операцій та не проводило розрахунків в іноземній валюті, а здійснювався лише рух коштів по гривнених рахунках на виконання договорів комісії. Також були надані документи фінансового, бухгалтерського та податкового обліку, що підтверджують показники фінансово-господарської діяльності, відображені платником у податковій звітності, що підтверджується актом передачі від 06.09.2012 р., зокрема: договори комісії, звіти комісіонера та акти прийому передачі товаро-матері-альних цінностей, копії перших сторінок вантажно-митних декларацій що прикріплялись до звіту комісіонера, оборотньо-сальдові відомості, рахунки-фактури, накладні, податкові накладні, банківські виписки про рух коштів, які підтверджують виконання комісіонером своїх обов'язків та підтверджують формування бухгалтерського обліку відповідача.

За результатами цих запитів і відповідей податковим органом були складені акти про ненадання документів до проведення перевірки від 05.09.2012 р. № 218/22-10, від 07.09.2012 р. № 238/22-10 та від 10.09.2012 р. № 252/22-10.

Відповідно до цих актів 12.09.2012 року начальник ДПІ у Залізничному районі м.Львова прийняв рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків - ПП «Бізнес Група», а також виніс податкове повідомлення-рішення за № /16583 (форма «Р»), яким ПП «Бізнес група» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «адміністративні штрафи та санкції» на суму 510,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене Підприємством в адміністративному порядку і на час розгляду цієї справи в суді не набрало законної сили.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду, що на запити податкового органу Підприємство надано відповідні документи та відповіді, зі змісту яких видно, що ПП «Бізнес Група» не має жодного відношення до тих документів (не мало в наявності і не могло мати цих документів), що зазначені у листах позивача від 06.09.2012 р. № 16009/22-10 та від 10.09.2012 року № 16345/22-10, оскільки ці документи підтверджують походження товару та визначають власника товару, і є документами бухгалтерського та податкового обліку іншої юридичної особи (комітента за договорами комісії), і відповідно які формують для комітента базу оподаткування по податках і зборах до державного бюджету України. Крім того, підприємством за перевірений період не проводились жодні імпортні операції та розрахунки в іноземній валюті, а здійснювався лише рух коштів по рахунках на виконання вказаних вище договорів комісії.

При цьому, акти про ненадання документів до проведення перевірки від 05.09.2012 р. № 218/22-10, від 07.09.2012 р. № 238/22-10 та від 10.09.2012 р. № 252/22-10 не можуть бути належними доказами, які б підтверджували ненадання таких документів, оскільки такі складені у відсутності представника Підприємства і не вручались йому. Про відсутність представника Підприємства при складанні актів свідчить відсутність зазначення про це у вступній частині актів, а також відмітка про відмову від підписання цих актів.

Крім того, податковим органом не надано інших доказів, які б підтверджували, що посадові особи Підприємства відмовлялись від проведення документальної перевірки або від допуску до перевірки посадових осіб податкового органу.

Також судом не встановлено і позивачем не зазначено інших підстав, із передбачених п.94.2 ст.94 ПК України, за наявності яких може бути застосовано арешт майна.

Згідно із підпунктами 20.1.5 та 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право:

вимагати від платників податків, що перевіряються в ході перевірок, проведення інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, у тому числі зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки;

звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

За приписами пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Пунктом 94.6 статті 94 ПК України визначено, що керівник органу державної податкової служби (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається:

платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна;

іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

З урахуванням встановлених у справі обставин і зазначених норм права підстави для застосування арешту майна Підприємства відсутні.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2012 року в адміністративній справі № 2а-8026/12/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.В.Ільчишин