Справа № 2-7321/11
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2015р. м. Київ К/800/14294/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (далі - Управління ПФУ) про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в:

У січні 2010 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача по перерахунку пенсії; зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача та сплачувати її з 17 лютого 2008 року із заробітку за період роботи на Чорнобильській АЕС згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та із застосуванням показника доходу за травень 1986 року, а також просив стягнути вартість проведеної судово-бухгалтерської експертизи у розмірі 2800 грн.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року, позов задоволено.

Визнано дії відповідача щодо призначення пенсії позивачу неправомірними. Зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням трудового стажу за період робіт на території радіоактивного забруднення, починаючи з 17 квітня 2008 року, згідно ч. 3 ст.ст. 57, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та із застосуванням середньомісячного заробітку за травень 1986 року і нарахування додаткової пенсії як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2-ої категорії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відшкодовано за рахунок Державного бюджету України понесені позивачем витрати на оплату проведення судово-бухгалтерської експертизи у сумі 2800 грн.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є учасником ліквідації на ЧАЕС, 2 категорія.

З лютого 2004 року позивач отримує пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Підставою звернення позивача до суду стала відмова пенсійного органу перерахувати розмір пенсії позивача у відповідності до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з урахуванням ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується у раніше встановленому розмірі.

Таким чином, правильними є висновки судів, що дії відповідача стосовно відмови в перерахунку пенсії, який відповідно до ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюється виключно за бажанням пенсіонера, порушили права позивача, а тому є неправомірними.

Стаття 57 вказаного Закону не встановлює прямого правила для визначення середнього заробітку осіб, які працювали на територіях радіоактивного забруднення у двох календарних місяцях підряд, але у кожному з цих місяців менше місяця.

Разом з тим аналіз правил, встановлених для підрахунку середнього заробітку осіб, які пропрацювали на територіях радіоактивного забруднення менше 12 місяців, але більше одного місяця і менше одного календарного місяця, дає підстави вважати, що середній заробіток таких осіб визначається за допомогою послідовного застосування обох цих правил. При цьому календарний місяць - це місяць за календарем (січень, лютий, березень і т.д.), тобто період з першого по останній день кожного місяця у календарному році.

Законом встановлено, що у випадках, коли особа пропрацювала на вказаних територіях менше місяця, пенсія може обчислюватись із заробітку за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Позивач працював у зоні відчуження з 26 квітня по 02 травня 1986 року та з 17 травня по 27 травня 1986 року.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про застосування при перерахунку пенсії позивача його середньомісячного заробітку за травень 1986 року.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки ці вимоги підтверджені встановленими обставинами справи і наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і: В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман