Справа № 2а/155/62/14,155/1435/14-а
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Справа № 876/9604/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області на постанову Горохівського районного суду Волинської області від 12вересня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області про визнання дій протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області (далі - УПФУ в Горохівському районі Волинської області) та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення.

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 12.09.2014 р. позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржило Управління пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у позивача відсутній пільговий стаж роботи, який був би підтверджений первинними документами згідно з чинним законодавством, а тому правових підстав для призначення йому пенсії на пільгових умовах немає. Крім того, однією з обов'язкових умов для призначення пенсії на пільгових умовах згідно із п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є результати атестації робочого місця, які б підтверджували зайнятість працівника повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. Оскільки атестація робочого місця позивача у спірний період не була проведена, тому право на пільгову пенсію він не набув. У зв'язку з цим просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що відповідно до записів трудової книжки 01.09.1976 р. ОСОБА_1 було прийнято на навчання до Технічне училище №1 м.Луцька. 14.07.1977 р. його було прийнято на роботу в Запорізький автомобільний завод «Комунар» на посаду зварювальника і 11.10.1977 р. його було звільнено з даної посади. В період з 18.10.1977 р. по 30.10.1979 р. ОСОБА_1 проходив службу в лавах ОСОБА_2. 04.02.1980 р. прийнятий на посаду електрозварювальника в Ківерцівський механічний завод, 27.08.1984 р. його було переведено на посаду учня газорізчика, 01.11.1984 р. переведено на посаду газорізчика, 03.01.1986 р. - переведений на посаду електрозварювальника, 31.12.1987 р. ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням. 12.01.1988 р. - прийнятий в Володимир-Волинський дослідно-експериментальний завод «Волиньагроспецмонтаж» на посаду бляхаря, 01.03.1988 р. - переведений на посаду слюсаря, 01.06.1988 р. - переведений на посаду електрозварювальника, 31.12.1999 р. - звільнений з роботи по переводу на Дочірнє підприємство «Сенкевичівка», 01.01.2000 р. - прийнято по переводу електрозварювальником 4 розряду на Дочірнє підприємство «Сенкевичівка», 30.09.2003 р.- звільнений з роботи, 01.10.2003 р. - прийнятий на роботу електрозварювальником 4-го розряду за трудовим договором №312 від 08.10.2003 р. зареєстрованого в Горохівському центрі зайнятості, 24.05.2005 р. звільнений з роботи за згодою сторін, 24.05.2005 р. прийнятий на роботу ПП. ОСОБА_3 на посаду елетрозварювальника, 26.11.2010 р. звільнений з роботи за згодою сторін.

03.03.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, проте листом УПФУ в Горохівському районі Волинської області №1768/02-64 від 18.06.2014 р. йому було відмовлено в призначені пенсії за віком за списком №2, у зв'язку з відсутності пільгового стажу роботи, який був би підтверджений первинними документами згідно чинного законодавства, а також за відсутністю відомостей про проведення атестації робочого місця.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах загальний та спеціальний трудовий стаж, який повністю підтверджується записами у трудовій книжці і додаткового уточнення не потребує.

Даючи правову оцінку судовому рішенню та доводам апелянта, які викладені у поданій апеляційній скарзі, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 р. (далі - Порядок) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) № 41 від 01.09.1992 р. (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 вказаного Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відмова УПФУ в Горохівському районі у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.09.2013 р. у справі № 21-183а13 та постанові від 14.04.2015 р. у справі № 21-383а14, які з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Відповідно до ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою, для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області задовольнити.

Постанову Горохівського районного суду Волинської області від 12вересня 2014 року у справі №155/1435/14-а - скасувати та прийняти нову, якою в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П.Нос