Справа № 817/1445/14
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1445/14

13 травня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук Т.О. при секретарі судового засідання Цвіркун О.О. за участю:

представника позивача - Нагорнюка О.В., Лоскутової К.О.,

представника відповідача - Дубича С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 10.07.2014 року в адміністративній справі №817/1445/14 та додаткової постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 року в адміністративній справі за позовом

Сільськогосподарського приватного підприємства "Спас"
до Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області
про скасування розрахунку, -
в с т а н о в и в :

В квітні 2015 року до Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Сільськогосподарське приватне підприємство "СПАС" з заявою про перегляд постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 10.07.2014 року в адміністративній справі №817/1445/14 та додаткової постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 року за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №817/1445/14 за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства "СПАС" до Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області про скасування розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених ОСОБА_4 Управлінням Пенсійного фонду України в Гощанському районі за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року.

В обґрунтування підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявник вказав про те, що йому стало відомо про факт невірного здійснення розрахунку сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених ОСОБА_4 Управлінням Пенсійного фонду України в Гощанському районі за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року, що призвело до стягнення та сплати набагато більшої суми з позивача на користь Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області, що підтверджується листом, надісланим на його адресу відповідачем. А тому, враховуючи той факт, що рішення, яке підлягає перегляду, було прийнято на підставі недостовірних даних наданих відповідачем, заявник просив його переглянути та скасувати.

У судовому засіданні представник позивача вимоги, що заявлені у заяві підтримав з підстав, викладених у ній, просив суд переглянути постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10.07.2014 року в адміністративній справі №817/1445/14 та додаткову постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 року.

Відповідач подав суду письмові заперечення про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у яких зазначає, що обставини, на які посилається заявник не можуть вважатися нововиявленими оскільки лист, що був надісланий на його адресу з інформацією з розрахунком сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених ОСОБА_4 носить інформаційно-роз'яснювальний характер, а тому не може бути нововиявленою обставиною.

У судовому засіданні представник відповідача частково заперечував проти перегляду рішення за нововиявленими обставинами з підстав викладених у письмових запереченнях, додатково вказавши, що позовні вимоги по яких прийнято рішення, що заявник просить переглянути ґрунтувалося на тому, що Сільськогосподарське приватне підприємство "СПАС" не погоджувалось з розрахунком фактичних витрат на 2014 рік з підстав відсутності достатнього стажу роботи ОСОБА_4 для відшкодування підприємством 100% фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. При цьому, як вказав відповідач заявник погоджувався тільки на відшкодування фактичних витрат 11%, відповідно до фактично відпрацьованого стажу. А тому, на думку відповідача питання про складові пенсії пенсіонера позивачем не піднімалися. Факт допущення помилки в сумі розрахунку визнав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що заява про перегляд постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 10.07.2014 року в адміністративній справі №817/1445/14 та додаткової постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 року за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №817/1445/14 підлягає задоволенню з таких підстав.

В травні 2014 року Сільськогосподарське приватне підприємство «Спас» звернулось до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області про скасування розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених ОСОБА_4 відповідно до пунктів «б» -«з» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.07.2014 року в адміністративній справі №817/1445/14, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Додатковою постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 року стягнуто з Сільськогосподарського приватного підприємства «СПАС» судовий збір в розмірі 1644,30 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 04.11.2014 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Сільськогосподарського приватного підприємства "Спас" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10 липня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року - відмовлено. За змістом вказаної ухвали відмова вищого спеціалізованого суду мотивована тим, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ.

В лютому 2015 року Сільськогосподарське приватне підприємство «СПАС» звернулось до Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області з листом від 13.02.2015 року №10 про надання роз'яснення з яких саме статтей фактичних витрат складається сума місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій гр. ОСОБА_4 за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року.

У відповідь на лист, Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області листом від 12.03.2015 року №1058/02 надіслало на адресу заявника лист з інформацією щодо розрахунку фактичних виплат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до частини другої прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій призначених відповідно до пунктів «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року про гр. ОСОБА_4

При перевірці наданих відомостей в листі заявник з'ясував, що фактичний місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій становить значно меншу суму ніж вказану в надісланому йому розрахунки, а саме замість суми 1400грн. до сплати підлягає 861,98 грн.

Враховуючи допущену помилку в складенні розрахунку та те, що сума коштів 1400грн. стягується з позивача за виконавчим провадженням і досі, він звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 працювала на Сільськогосподарському приватному підприємстві «СПАС» з 09.06.2008 року по 01.06.2010 року та народила і виховала шістьох дітей до 14-річного віку.

Як свідчить протокол про призначення пенсії №3000 від 21.05.2010 року 14.05.2010 року ОСОБА_4 призначено пенсію за віком на підставі положення п. «ж» ст.13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку з цим, УПФУ в Гощанському районі було направлено для позивача розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених ОСОБА_4 відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Даним розрахунком відповідачу визначено місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по працівниці ОСОБА_4 в сумі 1400,11 грн., що становить 100 відсотків суми відповідних витрат.

Однак, судом встановлено, що відповідачем допущено помилку в нарахуванні суми місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій гр.. ОСОБА_4 Тобто, було включено до відшкодування навіть і ті суми, які згідно законодавства не підлягають відшкодуванню.

Факт допущення помилки представник відповідача не заперечував та вказав про те, що провина в цьому є саме заявника тому, який не був позбавлений права звернутися до органу Пенсійного фонду при подачі позову до суду та перевірити, з чого саме складається розрахунок, який він оскаржує та викладати певні вимоги.

Представник заявника, директор підприємства вказав про те, що був впевненим у тому, що суб'єкт владних повноважень, який наділений відповідними функціями не може вчинити неправомірні дії щодо стягнення з підприємства зайвої суми коштів, які не підлягають до відшкодування. Крім того, директор підприємства вказав на те, що не має коштів на утримання в штаті підприємства юриста, а сам він та його працівники не обізнані в питаннях юриспруденції. І тільки після того, як вони почали шукати консультації в Інтернет мережі, постало питання щодо можливого включення у розрахунок зайвих сум. Але, враховуючи, що на виконанні у державного виконавця виконавчий лист саме зі стягнення з підприємства суми 1400,11 грн., кошти за 2014 рік стягувались саме в такій сумі, враховуючи, що жодної інформації щодо повернення зайво сплаченої суми коштів від Пенсійного фонду не має, він вважає за необхідне скасувати розрахунок відповідача, що складений з порушенням законодавства.

Крім того, заявник просив суд звернути увагу на той факт, що сільськогосподарське підприємство заявника надає багатьом громадянам знайти хоч якийсь спосіб працевлаштуватися, отримати заробітну плату та надати можливість своїм сім'ям прожити в такі нелегкі економічні умови для країни. Зауважив, що помилка в різниці сумі розрахунку, що допущена Пенсійним фондом зумовлює понесення підприємством зайвих витрат та певною мірою позбавляє працівників отримувати за свої працю гідну матеріальну винагороду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту першого статті 1 Закону України від 26.06.1997 року №400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Абзацом четвертим пункту 1 частини 2 цього Закону передбачено, що для платників збору, визначених пунктом першим та пунктом другим статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з частиною другою Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначена в "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", що затверджена Постановою Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України за №64/8663 16.01.2004 року (надалі - Інструкція №21-1).

Відповідно до підпункту 6.1. пункту 6 Інструкції №21-1, з роботодавців (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку) підлягають відшкодуванню 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV, застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Для роботодавців, де працівники були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року, розміри відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлені диференційовано, в залежності від того, в якому календарному році призначено та/або виплачено пенсію, зокрема, 100 % від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Згідно з підпунктом 6.4. пункту 6 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування визначається на поточний рік відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підпунктом 6.8. пункту 6 даної Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом встановлено, що позивачем було направлено для відповідача розрахунок фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, яким визначено місячну суму витрат, що підлягають до відшкодуванню органу Пенсійного фонду, по виплаті та доставці пільгової пенсії ОСОБА_4. Вказаним розрахунком відповідачу визначено розмір фактичних витрат на виплату пільгової пенсії, який склав 1400,11 грн. в місяць.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, ОСОБА_4 працювала в Сільськогосподарському приватному підприємстві «СПАС» з 09.06.2008 року по 01.06.2010 року та має право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до пункту «ж» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Так, згідно з пунктом "ж" статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, незалежно від віку і трудового стажу в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4 народила і виховала шістьох дітей до 14-річного віку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про призначення пенсії на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей" від 16.05.1992 року №244, жінки, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Право на пенсію на вказаних пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання.

Обчислення заробітку, призначення та виплата таких пенсій провадяться відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи, що з розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року, вбачається, що пенсіонерка ОСОБА_4 народила та виховала до 14-річного віку шестеро дітей та працювала у сільськогосподарському виробництві, а отже має право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку та наявного трудового стажу, відтак витрати на виплату і доставку виплаченої їй пільгової пенсії повинні відшкодовуватися роботодавцем.

Проте, судом встановлено, що відповідачем уформуванні відповідного розрахунку було допущено помилку в розрахунках суми, що є набагато меншою, яка підлягає до відшкодування підприємством.

При цьому судом встановлено, що факт допущеної помилки органом Пенсійного фонду визнається, але будь якого уточнюючого розрахунку, будь якого повідомлення позивачу про допущену помилку та зайво сплачені кошти на рахунок Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області не надсилалось.

На запитання представнику органу Пенсійного фонду, коли саме він був обізнаний про факт помилки, чи здійснено керівництвом Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області перевірку факту допущення помилки, які прийняті міри з цього приводу по відношенню до заявника та чи притягнено до відповідальності винних осіб, представник повідомив наступне. Про факт допущеної помилки йому, як представнику стало відомо перед судовим засіданням, коли саме про це стало відомо Управлінню Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області? Перевірка з цього приводу не здійснювалась, винних осіб до відповідальності не було притягнено. Будь які повідомлення про прийняті міри позивачу не надсилались. Але, при цьому представник вказав про те, що нібито з січня 2015 року суми, які позивачем зайво сплачені зараховуються в рахунок майбутніх платежів.

Але, суд звертає увагу, що зарахування органом Пенсійного фонду коштів зайво сплачених заявником в рахунок майбутніх платежів не знімає з підприємства обов'язку сплачувати кошти сумі 1400,11 грн., оскільки виконавче провадження і досі відбувається на підставі рішення суду, в якому йдеться мова саме про суму 1400,11 грн. А тому, на думку суду для повного захисту своїх прав та інтересів у суді заявник мав би володіти достовірною інформацією про суми коштів, які підлягають до відшкодування його підприємством.

Доводи представника відповідача про те, що позивач мав би звернутися до нього набагато раніше для уточнення детального розрахунку та посилання на те, що це не впливає на обов'язок відшкодування суми, суд оцінює критично.

Як вже було вказано судом вище, обов'язок сплати сум, які підлягають відшкодуванню встановлений законодавством і відбувається у відповідності до порядку на підставі відповідного розрахунку. Таким чином, відповідач зобов'язаний відшкодовувати відповідні витрати органів Пенсійного фонду у порядку, встановленому законом, на загальних підставах.

Але, судом встановлено, що розрахунок надісланий позивачу не відповідає фактичній сумі, що підлягає до відшкодування підприємством позивача, у позивача відсутній уточнюючий розрахунок з вірними сумами, позивача взагалі не поінформовано, яким чином здійснювати відшкодування в подальшому враховуючи зайво сплачені кошти, а тому він позбавлений правого урегулювання цього питання.

Відповідно до частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами встановлені статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно з частиною другою цієї статті Кодексу адміністративного судочинства України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються, серед іншого, обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що факт обізнаності про недостовірну суму розрахунку міг вплинути на судове рішення. Але, оскільки судовий захист не підміняє адміністративні функції органу державної влади, наділеного компетенцією проводити такі розрахунки та обчислення, суд не повинен підміняти адміністративний орган, не повинен приймати рішення замість адміністративного органу. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду й виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Але, враховуючи, що касаційна скарга заявника була відхилена судом касаційної інстанції та іншого способу захисту свого права заявник позбавлений, в зв'язку з цим суд вважає, що розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених ОСОБА_4 Управлінням Пенсійного фонду України в Гощанському районі за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, зокрема, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Частиною другою цієї ж статі встановлено, що судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 182,70 грн., додаткової постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 року з позивача стягнутий судовий збір в сумі 1644,30 грн. Таким чином, сума судового збору 1827,00 грн. стягнена з позивача підлягає поверненню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву Сільськогосподарського приватного підприємства "СПАС" про перегляд за нововиявленими обставинами Постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 10.07.2014 року в адміністративній справі №817/1445/14 та додаткової Постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 року в адміністративній справі №817/1445/14 задовольнити.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10.07.2014 року в адміністративній справі №817/1445/14 та додаткову Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 в адміністративній справі №817/1445/14 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених ОСОБА_4 відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року.

Присуди до стягнення з Державного бюджету на користь Сільськогосподарського приватного підприємства "СПАС" сплачений судовий збір у розмірі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кравчук Т.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 18 травня 2015 року.