Справа № 750/8188/14
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/8188/14 Головуючий у 1-й інстанції: Коверзнев В.О.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура Я.С. та Шостака О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області звернулося до суду з позовом, у якому просило скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ВП № 29341890 від 28 липня 2014 року про накладення штрафу.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2015 року в задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що підставою для накладення штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин, в той час як позивач був позбавлений можливості здійснити виплату коштів на користь стягувача у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування.

Особи, які беруть участь у справі, з клопотаннями про розгляд справи за їх участю - не зверталися. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області - задовольнити частково, постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2015 року - скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом встановлено, що Відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 22а-9612/2011, виданим апеляційним судом Чернігівської області. Вказаним виконавчим документом Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області було зобов'язано здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Державний виконавець 07 квітня 2014 року направив боржнику вимогу про виконання вказаного судового рішення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області листом від 14 квітня 2014 року № 1980/03 повідомило відповідача про те, що вказане судове рішення виконане у частині здійснення перерахунку додаткової пенсії. Також державного виконавця було повідомлено про направлення повідомлення на виплату додаткової пенсії у розмірі 3638 грн. 24 коп.

У зв'язку з тим, що фактична виплата коштів ОСОБА_2 не була здійснена, постановою старшого державного виконавця від 15 липня 2014 року на боржника накладено штраф у розмірі 680 грн. 00 коп. У подальшому постановою від 28 липня 2014 року на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області було також накладено штраф у розмірі 1360 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу від 28 липня 2014 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області звернулося до суду з позовом про її скасування.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав судове рішення без поважних причин.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

Свої вимоги про скасування постанови про накладення штрафу позивач обґрунтовує тим, що не виконав судове рішення у встановлений державним виконавцем строк з поважних причин, а саме - у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, державним виконавцем може бути винесено постанову про накладення штрафу виключно у разі невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Перелік причин, які можуть визнаватися поважними Законом України «Про виконавче провадження» - не встановлений.

У зв'язку з цим суд, вирішуючи питання про наявність чи відсутність у боржника поважних причин невиконання судового рішення, керується власним переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні приєднаних до матеріалів справи доказів, як це передбачено ч. 1 ст. 86 КАС України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було надано невірну оцінку обставинам, на які посилався позивач в адміністративному позові, та зроблено помилковий висновок про наявність підстав для накладення на нього штрафу.

У відповідності до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України лише здійснюють фактичну виплату громадянам коштів, які надходять із державного бюджету.

У зв'язку з цим колегія суддів приходить до висновку про те, що ненадходження відповідних коштів із державного бюджету є поважною причиною невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівської області судового рішення про виплату додаткової пенсії у розмірі, встановленому ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 24 березня 2015 року (реєстраційний номер у Єдиному державному реєстрі судових рішень 43974736) невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

У відповідності до ч. 1 ст. 2442 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що вимога Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області про скасування постанови про накладення штрафу ВП № 29341890 від 28 липня 2014 року законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив суд також визнати вказану постанову такою, що суперечить чинному законодавству. Разом з тим, обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту. Захист прав та законних інтересів Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області від необґрунтованого накладення штрафу може бути захищене саме шляхом скасування відповідної постанови.

Приймаючи до уваги те, що саме по собі визнання постанови від 28 липня 2014 року такою, що суперечить чинному законодавству, не породжує юридичних наслідків, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення зазначеної вимоги.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області - задовольнити частково, постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2015 року - скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 2442, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2015 року - скасувати.

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу ВП № 29341890 від 28 липня 2014 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.