Справа № 523/19982/14-а
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 р. Справа № 523/19982/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Гудіна Н.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 20 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання незаконним рішення та зобов'язання призначити пенсію, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси (далі управління) з позовом про визнання незаконним рішення №122 від 13.11.2014 року та зобов'язати відповідача призначити їй пенсію достроково відповідно до ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення, а саме з 05.11.2014 року.

Суд першої інстанції своєю постановою від 20 січня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнив.

Визнав незаконним рішення управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м.Одеси №122 від 13.11.2014року про відмову у призначенні ОСОБА_4 пенсії достроково по досягненню 50-річного віку відповідно до ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язав управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м.Одеси призначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, інн., пенсію достроково відповідно до ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення, а саме з 05.11.2014 року.

Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 являється матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно до обмінної карти новонародженого відмічено, що хлопчик доношений, погрожуючий травмо ураженням ЦНС, тобто центральної нервової системи.

07.02.1990 року обласним невропатологом поліклінічного відділення Обласної дитячої клінічної лікарні було видано консультативний висновок з зазначенням діагнозу: виражена затримка психо-мовного розвитку та призначено лікування, тобто у віці 1 рік та 8 місяців.

Відповідно до медичного висновку Обласного психоневрологічного диспансеру №23/52 від 17.04. 2003 року ОСОБА_5 є дитиною інвалідом віком до 16 років з захворювання: Помірна розумова відсталість внаслідок раннього органічного ураження ЦНС, мікрознаки ураження ЦНС; ДЦП.

18.05.2004 року Київською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_5 було встановлено 2 групу інвалідності, причина - інвалід дитинства, в строк до червня 2005 року. Діагноз: наслідки раннього органічного ураження ЦНС у вигляді мікрознаків ураження ЦНС, помірна розумова відсталість, нерозвиток мови, легке клонічне заїкання, зниження соціальної і трудової адаптації.

17 травня 2005 року Обласним психоневрологічним диспансером видано медичний висновок №34 про дитину інваліда віком до 16 років з зазначенням захворювання: Помірна розумова відсталість внаслідок раннього органічного ураження центральної нервової системи (ДЦП). Гіпердинамічний розлад поведінки. Системний недорозвиток мови 2-3 рівня.

25 травня 2006 року Одеська психіатрична №2 спеціалізована медико-соціальна експертна комісія встановила 1 групу інвалідності ОСОБА_5, причина інвалідності -інвалід з дитинства - безстроково, діагноз Р72, потребує постійного стороннього догляду і нагляду.

21.12.2011 року Одеська психіатрична спеціалізована медико-соціальна експертна комісія повторно встановила сину позивача першу А групу інвалідності, інвалід з дитинства, безстроково, потребує постійного стороннього догляду і нагляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 досягла 50 років та має 15 річний стаж роботи. Згідно з нормами ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії.

05.11.2014 року позивач звернулася до управління з заявою про призначення їй пенсії матері інваліда з дитинства достроково на підставі ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням №122 від 13.11.2014 року управління відмовило ОСОБА_4 в призначенні пенсії у зв'язку з тим, що відсутні дані про визнання дитини дитиною інвалідом до шестирічного віку.

Згідно пункту 3 Розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тимчасово, до прийняття відповідного закону жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 07.04.2004 року №183, залежно від ступеня обмеження життєдіяльності встановлюють І, II, III групи інвалідності, а також причини інвалідності: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; трудове каліцтво; професійне захворювання; поранення тощо.

Відповідно до п. 24 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при призначенні пенсій жінкам, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку (чотирнадцятирічного), з 01.01.2006 - шестирічного (чотирнадцятирічного) віку, матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини.

Згідно п. 25 зазначеного Порядку визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком установи охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги.

Отже, оскільки син позивача являється інвалідом з дитинства до 16 років, потребував і потребує зараз постійного догляду і контролю у зв'язку з його тяжким захворюванням, а сама позивачка має 15 років страхового стажу та досягла 50 років, тому відповідно і має право на призначення пенсії достроково, згідно ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі матеріалів справи та оцінки представлених доказів, колегія суддів вважа, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, позовні вимоги ОСОБА_4 повністю знайшли своє підтвердження, є законними, а тому підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 20 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання незаконним рішення та зобов'язання призначити пенсію, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В. Семенюк