Справа № 826/11563/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,

при секретарі: Молодець К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Клінічний санаторій «Полтава-Крим» до державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Клінічний санаторій «Полтава-Крим» звернулось до суду з позовом до державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.04.2014 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.02.2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, та просив їх задовольнити.

Представник позивача просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явились до судового засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що посадовими особами відповідача проведено камеральну перевірку ПрАТ «Клінічний санаторій «Полтава-Крим» щодо своєчасної сплати суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за період з 09.07.2013 року по 25.07.2013 року, якою встановлено порушення пп.«а» п.50.1 ст.50, п.57.1 ст.57 ПК України. Результати перевірки оформлено актом від 25.03.2014 року №119/26-54-15-01-11.

На підставі виявлених порушень податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.04.2014 року №, яким застосовано штраф у розмірі 10% на суму 45 067,74 грн.

Приписами пп.«а» п.50.1 ст.50 ПК України встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі, за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті, зокрема надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

Положеннями п.57.1 ст.57 ПК України, серед іншого вказано, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку.

Суд першої інстанції вірно вказує, що з акту камеральної перевірки від 25.03.2014 №119/26-54-15-01-11 не вбачається із якою затримкою та у якій сумі позивачем не своєчасно сплачено податок на додану вартість. Водночас в запереченнях відповідач вказує, що позивачем несвоєчасно сплачено податок на додану вартість у розмірі 235 199,30 грн., а саме із затримкою у 15 днів: у сумі 48 070,30 грн. із затримкою 7 днів, у сумі 67 398,80 грн. із затримкою 6 днів, у сумі 100 000,00 грн. із затримкою 2 дні. Судова колегія також зауважує, що висновок про порушення позивачем вимог законодавства, зокрема пп.«а» п.50.1 ст.50, п.57.1 ст.57 ПК України, без належного розрахунку та посилань в акті перевірки, не може слугувати підставою для притягнення до відповідальності та застосування санкцій.

Натомість позивачем своєчасно сплачено: узгоджену суму податку на додану вартість за квітень 2013 року у розмірі 302 598,00 грн., згідно податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2013 року від 14.05.2013, та що підтверджується платіжним дорученням від 17.05.2013 №41 (а.с.31); штраф у розмірі 9 078,00 грн. за подання 31.05.2013 уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за податковий період квітень 2013 року, що підтверджується платіжним дорученням від 31.05.2013 №56 (а.с.32); та визначену у податковому повідомленні-рішенні від 26.06.2013 №004902260 суму грошового зобов'язання по сплаті податку на додану вартість у розмірі 252 083,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.06.2013 №279 (а.с.33), та що не спростовується та не заперечується апелянтом. Вказані платіжні доручення містять обов'язкові реквізити, та відповідають вимогам ст.70 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу й на те, що згідно довідки відповідача від 18.11.2013 року №12836/10/26-54-11-04-11 (а.с.34), у ПрАТ «Клінічний санаторій «Полтава-Крим» станом на 18.11.2013 відсутня заборгованість з податків та зборів.

Відтак, враховуючи, що відповідачем як в акті камеральної перевірки від 25.03.2014 №119/26-54-15-01-11, так і в письмових запереченнях, які аналогічні апеляційній скарзі не доведено правомірність своїх дій, та належним чином не обґрунтовано порушення позивачем строків сплати податкових зобов'язань, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно протиправності податкового повідомлення-рішення від 22.04.2014 №.

Стосовно розподілу судових витрат та посилань в апеляційній скарзі щодо порушення вимог закону, то колегія суддів зазначає, що доводи апелянта стосовно стягнення судового збору не відповідають оскаржуваній постанові від 16.02.2015 року, якою судовий збір з відповідача не стягнуто, а тому критично оцінюються судовою колегією та не беруться до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідач як суб'єкт владних повноважень всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України не надав до суду належні докази правомірності своїх вимог, та не обґрунтував їх у встановленому порядку.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 16.02.2015 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.02.2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.