Справа № 804/2905/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2015 р. Справа № 804/2905/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
при секретарі Жижиній К.П.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №43» Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості, -
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №43» Дніпропетровської міської ради має податковий борг по платежам до бюджету в сумі 134 523,01 грн. Податковий борг по сплаті в бюджет податків та зборів у відповідача виник внаслідок несплати відповідачем податкових зобов'язань, самостійно задекларованих платником. В добровільному порядку суму податкового боргу відповідач не сплачує, що стало підставою для звернення Державною податковою інспекцією у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми боргу.
Позивач у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, надав до суду заперечення проти адміністративного позову, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.12.2013 року №27/45 «Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств» (зі змінами внесеними рішенням Дніпропетровської міської ради від 29.01.2014 року №11/47) Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №43» Дніпропетровської міської ради підлягає припиненню шляхом приєднання до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №54» Дніпропетровської міської ради.
Окрім того, відповідачем було заявлено письмове клопотання про зупинення провадження у справі до встановлення правонаступника відповідно до пункту 1 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з перебуванням підприємства в стані припинення, в задоволенні якого судом відмовлено, оскільки підприємство відповідача на час розгляду справи не припинено, а запис про перебування у стані припинення не є тією обставиною з якою законодавець пов'язує підстави для зупинення провадження до встановлення правонаступника.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Державною податковою інспекцією у Амур-Нижньодніпровському ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відповідачу було направлено податкову вимогу №4864-25 від 21.10.2014 року, на суму 9 599,00 грн, яка була отримана відповідачем.
Станом на день звернення позивача до суду за підприємством нараховується податковий борг в розмірі 134 523,01 грн.
На час подання адміністративного позову кошти на погашення податкового боргу Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційне підприємство №43» Дніпропетровської міської ради не сплачені, що стало підставою для звернення позивача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, Конституцією України.
Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Податковий кодекс України від 02.12.2010р. №2755-VI регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, зазначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, зазначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пп. 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, зазначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пп. 36.1 - 36.3 ст.36 Податкового кодексу України, зазначено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно з п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України, зазначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється..
Згідно з п. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України, зазначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
В порядку п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
Згідно п. 1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до п. 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Отже, на відповідача покладено обов'язок щодо сплати податкових зобов'язань, які ним в добровільному порядку, у передбачені чинним законодавством строки не сплачені, та підлягають стягненню в судовому порядку.
При цьому, судом не приймаються посилання відповідача на перебування Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №43» Дніпропетровської міської ради у стані припинення, як на підставу для відмови в позові, з огляду на наступне.
Пунктом 1 частини 1 статті 110 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.
Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.
Відповідно до пункту 5 статті 111 Цивільного кодексу України юридична особа є ліквідованою з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Судом встановлено, що відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутні відомості щодо припинення КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №43».
Слід зазначити, що ст.ст. 110-112 Цивільного кодексу України, які регулюють порядок здійснення ліквідації юридичної особи за рішенням власника, не передбачають мораторію на виконання судових рішень чи задоволення вимог кредиторів.
З урахуванням сукупності викладених обставин, приймаючи до уваги, що сума боргу відповідачем самостійно не сплачена, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд доходить до висновку про задоволення позову.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №43» Дніпропетровської міської ради про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська