Справа № 640/3776/15-а
Суддя: Божко В. В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/3776/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015 Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого - судді Божко В.В.

при секретарі Дяденчук М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ДАІ по обслуговуванню стаціонарного поста № 2 старшого прапорщика міліції Мельника Сергія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

02.03.2015 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

визнати протиправним дії інспектора ДПС роти ДПС ДАІ по обслуговуванню стаціонарного поста № 2 старшого прапорщика міліції Мельника С.М. щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №863343 від 19.02.2015 р. та постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 214627 від 19.02.2015 р. відносно ньго.

скасувати Постанову серії ПС2 № 214627 по справі про адміністративне правопорушення від 19.02.2015 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у сумі 340,00 (триста сорок) грн. та провадження відносно нього закрити.

стягнути з Державного бюджету на його користь суму сплаченого судового збору в розмірі 73 грн. 08 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне.

Оскаржувана постанова винесена відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 19.02.2015 р. о 08-15 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1, і рухаючись по об'їзній трасі м. Харкова та після повороту в районі авторинку «ЛОСК» до авто. шосе Київ-Харків-Довжанський був зупинений працівником ДПС ДАІ на стаціонарному посту ДАІ «Пісочин» у зв'язку з невиконання вимог дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху України. Дана постанова винесена з порушенням порядку фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого чинним законодавством, оскільки жодного доказу вини позивача у скоєнні даного правопорушення, добуто не було й не могло бути взагалі, оскільки позивач правил дорожнього руху не порушував. Крім того, при складанні протоколу, були відсутні свідки начебто скоєного правопорушення.

Таким чином, позивач вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення зазначеного правопорушення є незаконним, необґрунтованим, недоведеним, а оскаржувану постанову такою, що не відповідає обставинам справи, винесена з порушенням прав позивача та чинного законодавства, необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, постановою інспектора ДПС роти ДПС ДАІ по обслуговуванню стаціонарного поста № 2 старшого прапорщика міліції Мельником С.М. від 19.02.2015 року на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В постанові вказується, що ОСОБА_1 19.02.2015 р. о 08-15 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1, і рухаючись по об'їзній трасі м. Харкова та після повороту в районі авторинку «ЛОСК» до авто. шосе Київ-Харків-Довжанський був зупинений працівником ДПС ДАІ на стаціонарному посту ДАІ «Пісочин» у зв'язку з невиконання вимог дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Жодного доказу про наявність вини позивача в зазначеному правопорушенні протокол та постанова не містить, не вказано жодного свідка зазначеного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч.6 ст. 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить обставин, які б встановлювали порушення дорожнього руху ОСОБА_1, постанова не містить опис обставин, які підтверджують наявність події скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем надано до суду заяву, в якій він проти задоволення позову не заперечує.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку, що постанова ПС2 № 214627 по справі про адміністративне правопорушення від 19.02.2015 року про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

Крім того, позивач просить стягнути з Державного бюджету України на його користь сплачений судовий збір у розмірі 73, 08 грн.

У відповідності зі ч.1 ст. 94 КАС України, суд стягує з Державного бюджету України на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, позов позивача підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 11, 94, 99, 100, 159, 160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним дії інспектора ДПС роти ДПС ДАІ по обслуговуванню стаціонарного поста № 2 старшого прапорщика міліції Мельника Сергія Миколайовича щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №863343 від 19.02.2015 р. та постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 214627 від 19.02.2015 р. відносно ОСОБА_1.

Скасувати Постанову серії ПС2 № 214627 по справі про адміністративне правопорушення від 19.02.2015 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у сумі 340,00 (триста сорок) грн. та провадження відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя -