Справа № 804/11897/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2015 рокусправа № 804/11897/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - Коваленко В.Ю. дов від 10.11.2014

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу приватного підприємства «Нива Дніпропетровщини»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року

у справі № 804/11897/14

за позовом Приватного підприємства «Нива Дніпропетровщини»

до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Нива Дніпропетровщина» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо неприйняття податкової декларації з ПДВ за травень та червень 2014 року ПП «Нива Дніпропетровщини»;

- зобов'язати відповідача визнати податкову декларацію з податку на додану вартість за травень та червень 2014 року податковою звітністю ПП «Нива Дніпропетровщини», прийняти її до обліку та включити декларацію з ПДВ до бази даних міністерства доходів і зборів України;

- зобов'язати відповідача відновити подання засобами електронного зв'язку в електронній формі податкової звітності ПП «Нива Дніпропетровщини».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після укладення з податковим органом договору про визнання електронних документів підприємством направлялись до відповідача оформлені належним чином податкові звітності за травень і червень 2014 року (декларацію з податку на додану вартість з додатками), які останнім безпідставно не прийняті.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що позовні вимоги в частині щодо визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття податкової декларації з ПДВ за травень та червень 2014 року та зобов'язання визнати податкову декларацію з податку на додану вартість за травень та червень 2014 року податковою звітністю ПП «Нива Дніпропетровщини», прийняти її до обліку та включити декларацію з ПДВ до бази даних Міністерства доходів і зборів України, не підлягають задоволенню, оскільки податкова звітність від підприємства в період з 19.07.2014 по теперішній час до адміністративно-господарського відділу податкового органу не надходила. В частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання відповідача відновити подання засобами електронного зв'язку в електронній формі податкової звітності позивача постанову суду мотивовано тим, що подання звітності у такий спосіб, відповідно до розділу ІІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, безпосередньо передбачає наявність договору про визнання електронних документів, що укладається між контролюючим органом та платником податків, а позивачем заходів щодо встановлення факту існування договірних відносин між податковим органом та ПП «Нива Дніпропетровщини» не вживалось. Крім того, податкова звітність за договором від 04.06.2014 № 040620141 в електроном вигляді податковим органом не приймалась жодного разу.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач зазначає, що суд першої інстанції не врахував надання копій квитанцій про направлення декларацій поштою та конверти, зазначивши лише, що не надано доказів на підтвердження вручення декларацій відповідачу. Крім того, на повернутих поштових конвертах мається відмітка про «відмову адресата від отримання», з чого вбачається, що податковий орган свідомо не отримав надіслану кореспонденцію. Тобто контролюючий орган не прийняв повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації та не прийняв документ засобами електронного зв'язку з не передбачених законом підстав, що є порушенням вимог ст.49 ПК України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи, позивач - ПП «Нива Дніпропетровщини» перебуває на податковому обліку у ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська та, зокрема, є платником податку на додану вартість.

04.06.2014 у відповідності до Примірного договору про визнання електронних документів (додаток № 1 до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої Наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за № 320/15011) ПП «Нива Дніпропетровщини» складено договір про визнання електронних документів № 040620141 з ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів) (а. с.9, 10; 103-105).

Того ж дня даний договір підприємством подано в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях як оригінал, який отримано відповідачем, про що свідчить квитанція № 1 (а. с.16, 106, 107).

Згідно квитанції № 2 вищевказаний Договір про визнання електронних документів №040620141 прийнято і «договір укладено» (а. с.108).

20.06.2014 позивачем на підставі Договору про визнання електронних документів від 04.06.2014 № 040620141 подано до органу ДПС податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2014 року засобами електронного зв'язку в електронній формі (а.с.17-23).

Відповідно до квитанції № 1 від 20.06.2014 зазначена податкова звітність доставлена до контролюючого органу 20.06.2014 о 14:00:11, однак, не прийнята через виявлені помилки, а саме: «Для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті», «Можливо відсутній договір з МДЗУ» (а. с.13, 14).

11.07.2007 позивачем направлена податкова декларація з податку на додану вартість з додатками за травень 2014 року на адресу ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська (м.Дніпропетровськ, вул.Театральна, 1) засобами поштового зв'язку, про що свідчать фіскальний чек Укрпошти (номер відправлення № 242) та опис поштового вкладення (а. с.24).

15.07.2014 з метою підписання електронного договору ПП «Нива Дніпропетровщини» повторно направило засобами телекомунікацій примірник Договору про визнання електронних документів № 150720141 (а. с.7, 8; 121-123).

Даний договір був доставлений до Міністерства доходів і зборів України 15.07.2014 в 17:13:07 та рекомендовано через певний час подбати про прийом квитанції № 2 щодо результатів перевірки та прийняття/неприйняття документа (квитанція № 1, а. с.12, 124, 125).

Згідно квитанції № 2 вищевказаний Договір про визнання електронних документів №150720141 прийнято і «договір укладено» (а. с.126).

19.07.2007 позивачем направлена податкова декларація з податку на додану вартість з додатками за червень 2014 року на адресу ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська (м.Дніпропетровськ, вул.Театральна, 1) засобами поштового зв'язку, про що свідчать фіскальний чек Укрпошти (номер відправлення № 14) та опис поштового вкладення (а. с.75, 15).

За твердженням відповідача податкова звітність від підприємства в період з 19.07.2014 по теперішній час до адміністративно-господарського відділу податкового органу не надходила (службова записка, а. с.50).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 49 ПК України визначає порядок подання податкової декларації до контролюючих органів.

Положеннями п.п.49.2, 49.1 ст.49 ПК України передбачено обов'язок платника податків за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

При цьому, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

У відповідності до п.49.3 ст.49 ПК України податкова декларація Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

В свою чергу, за приписами п.49.8 ст.49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

У відповідності до положень п.48.7 ст.48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно п.49.10 ст.49 ПК України відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

У відповідності до п.п.49.11.1 п.49.11 ст.49 ПК України у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

З наведених норм вбачається обов'язок платника податків своєчасно подати до податкового органу податкову звітність одним з трьох способів (особисто засобами електронного чи поштового зв'язку), та обов'язок податкового органу прийняти таку податкову звітність або відмовити у прийнятті такої звітності з наданням платнику податків письмове відповідного повідомлення.

Наказом Мінфіну України 25.11.2011 № 1492, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за № 1490/20228, затверджено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.

Пунктом 11 розділу ІІІ Порядку № 1492 у разі втрати або зіпсуття поштового відправлення чи затримки вручення органу державної податкової служби з вини оператора поштового зв'язку такий оператор несе відповідальність відповідно до закону. У такому разі платник податків звільняється від будь-якої відповідальності за неподання або несвоєчасне подання такої податкової декларації.

Платник податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення про втрату або зіпсуття поштового відправлення зобов'язаний надіслати поштою або надати особисто (на його вибір) органу державної податкової служби другий примірник податкової декларації разом з копією повідомлення про втрату або зіпсуття поштового відправлення.

Подання податкової звітності засобами електронного зв'язку в електронній формі здійснюється відповідно до порядку підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (п.10 р.ІІІ Порядку № 1492).

Наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за № 320/15011, затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку.

Згідно пунктів 4, 5 розділу ІІ Інструкції № 233 податкові документи в електронному вигляді з обов'язковими реквізитами (у тому числі з електронним цифровим підписом платника податків (його посадових осіб)), подані відповідно до цієї Інструкції, згідно із законодавством є оригіналами, мають юридичну силу, повинні зберігатися та можуть використовуватися під час судового або досудового вирішення спорів.

У разі подання податкового документа в електронному вигляді платник податків має право не подавати податкові документи на паперових носіях.

Відповідно п.п.7.3-7.6 п.7 р.ІІІ Інструкції № 233 при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку:

після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним;

підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Згідно п.23 розділу ІІІ Порядку № 1492 відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти декларацію з будь-яких причин, не визначених статтею 49 глави 2 розділу II Кодексу, у тому числі висунення будь-яких, не визначених статтею 49 глави 2 розділу II Кодексу передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Наведені вище обставини справи свідчать, що позивачем, як платником податку, дотримано обов'язок щодо направлення контролюючому органу податкової звітності з ПДВ за травень і червень 2014 року як засобами електронного, так і засобами поштового зв'язку.

Разом з тим, формування квитанції № 1 від 20.06.2014, згідно якої податкова звітність підприємства за травень 2014 року не прийнята через те, що «Для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті», оскільки «Можливо відсутній договір з МДЗУ» (а. с.13, 14) суперечить даним, наведеним у квитанціях № 2, згідно яких і Договір про визнання електронних документів № 040620141 від 04.06.2014, і Договір про визнання електронних документів № 150720141 від 15.07.2014 прийнято і «договір укладено» (а. с.108, 126).

Частиною 2 статті 71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача (якщо він заперечує проти адміністративного позову).

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, всупереч приписів ч.2 ст.71 КАС України, не надано суду пояснень щодо невідповідності (розбіжностей) зазначених електронних документів (квитанцій), сформованих контролюючим органом, не доведено наявності будь-яких законних причин для неприйняття податкової звітності позивача в електронному вигляді.

При цьому відповідач зазначає, що податкова звітність від підприємства в період з 19.07.2014 по теперішній час до адміністративно-господарського відділу податкового органу не надходила (службова записка, а. с.50).

Проте, на спростування цих тверджень відповідача, позивачем надано суду роздруківку відстеження пересилання поштових відправлень, згідно якої відправлення за номером 242 «не було вручене під час доставки об'єктом поштового зв'язку» (а. с.11), а згідно поштового конверту відправлення за номером 242 було повернуто в зв'язку з «відмовою адресата від одержання» (а. с.74).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено суду наявності об'єктивних обставин, які б свідчили про наявність законних підстав для неприйняття податкової звітності з ПДВ за травень і червень 2014 при направленні їх ПП «Нива Дніпропетровщина» засобами електронного та поштового зв'язку.

Отже, колегія суддів вважає необґрунтованою відмову суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська щодо неприйняття податкової декларації з ПДВ за травень та червень 2014 року ПП «Нива Дніпропетровщини».

Водночас, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання визнати податкову декларацію з податку на додану вартість за травень та червень 2014 року податковою звітністю ПП «Нива Дніпропетровщини», прийняти її до обліку та включити декларацію з ПДВ до бази даних Міністерства доходів і зборів України, оскільки невизнання податкових декларацій з ПДВ за травень та червень 2014 року податковою звітністю не мало місця через відсутність відповідного рішення податкового про відмову у прийнятті податкової звітності, передбаченого п.49.11 ст.49 ПК України.

Також колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача відновити подання засобами електронного зв'язку в електронній формі податкової звітності підприємства, оскільки податкова звітність в електроном вигляді податковим органом взагалі жодного разу не приймалась, тобто не припинялась (не зупинялась), тому і підстав для такого відновлення немає.

За приписами ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про задоволення позовних вимог ПП «Нива Дніпропетровщини» у частині визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття податкової декларації з ПДВ за травень та червень 2014 року і відмову у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача визнати податкову декларацію з ПДВ за травень та червень 2014 року податковою звітністю ПП «Нива Дніпропетровщини», прийняти її до обліку та включити декларацію з ПДВ до бази даних міністерства доходів і зборів України та про зобов'язання відповідача відновити подання засобами електронного зв'язку в електронній формі податкової звітності ПП «Нива Дніпропетровщини».

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Нива Дніпропетровщини» задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2014 у справі № 804/11897/14 скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо неприйняття податкових декларацій з податку на додану вартість за травень та червень 2014 року ПП «Нива Дніпропетровщини».

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко