Справа № 184/710/15-а
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/710/15-а
Номер провадження 2-а/184/17/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Томаш В.І.,

при секретарі - Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Орджонікідзе справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області «про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії», -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просить суд визнати Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області щодо відмови в призначенні їй пенсії у відповідності з п. 3 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» протиправними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області призначити їй з 22 грудня 2014 року пенсію на підставі п. 3 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача - Волошин В.М. в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження та не підлягають задоволенню за наступних підстав.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона - ОСОБА_1 має статус дружини померлого громадянина з числа ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії, ОСОБА_3, смерть якого (ІНФОРМАЦІЯ_1 пов'язана з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно з нормами діючого законодавства України позивачка має певні права та соціальні пільги саме як дружина померлого ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно з законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків), захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов'язку, мають право на пенсію після досягнення жінками - 50 років або якщо вони є інвалідами.

У відповідності з Прикінцевими положеннями закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов'язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків), захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов'язку, мають право на пенсію: після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» чоловік позивачки був віднесений до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» визначено склад військового обов'язку, а саме, згідно з п. 3 ст. 1 вказаного Закону Військовий обов'язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов'язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно зі ст.24 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов'язки військової служби: під час виконання державних обов'язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов'язки не були пов'язані з військовою службою.

Чоловік позиваки - ОСОБА_3, згідно з архівною довідкою від 24.05.1988 року № 145 з 26 березня 1988 року по 24 травня 1988 року був призваний на збори як військовозобов'язаний для виконання державного обов'язку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивачка народилася в 1958 році, їй вже більше, ніж 55 років, стаж її роботи складає понад 24 роки, тобто вона має право на дострокове призначення пенсії.

22 грудня 2014 року позивачка звернулася з заявою до відповідача про призначення їй пенсії з вказаних підстав.

У відповідності зі ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Рішенням відповідача від 09.02.2015 року позивачці було відмовлено в призначенні пенсії.

Позивачка вважає дії відповідача протиправними. Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права, Конституція має вищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії.

При прийнятті нових законів чи внесенні змін до діючих законів не допускається звуження змісту існуючих прав та свобод. Згідно зі ст. 9 КАС України у випадку суперечностей між постановою КМУ іншому закону застосовуються відповідні норми іншого Закону, тобто діє принцип верховенства нормативно-правових актів.

Суд не може погодитись з вищевказаними доводами позивача, висловлені нею в адміністративному позові, оскільки вони не знайшли свого підтвердження і спростовуються письмовими доказами, а також матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до пункту 3 "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов'язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли у період проходження військової служби (виконання службових обов'язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов'язків військової служби, захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов'язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Оскільки згідно з архівною довідкою № 145 від 24.05.1988 року, ОСОБА_3 знаходився на учбових зборах з 26.03.1988 року по 24.05.1988 року та за ним зберігався середньомісячний заробіток за місцем основної роботи (тобто не належав до військовослужбовців), то право на достроковий вихід на пенсію за віком він не має. Тобто позивачем не надано до суду будь - яких достатніх даних про те, що її померлий чоловік у вказаний період був саме військовослужбовцем та проходив військову службу, а тому законих та обґрунтованих підстав для застосування до позивача вимог ст.. 3 "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та призначення їй пенсії по вказаним підставам.

Таким чином, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області «про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії».

Керуючись ст. ст. 104-106, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області «про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії».

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 - днів з дня її ухвалення до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш