Справа № 826/76/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 травня 2015 року № 826/76/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносистем"
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міністерства доходів і зборів України у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 15.12.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техносистем" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 15.12.2014.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Податкові зобов'язання з податку на додану вартість позивачу нараховані за результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.07.2014 по 31.07.2014. Підставою нарахування податкових зобов'язань став висновок податкового органу про те, що договори, укладені між позивачем та ПП "Кратос-Гранд", ПП "Фленкер-Ф" не спричиняє реального настання правових наслідків.

Позивач, не погоджуючись з такими висновками податкового органу зазначає, що у період, який перевірявся, дійсно мав господарські правовідносини з ПП "Кратос-Гранд", ПП "Фленкер-Ф", які мали реальний характер, що підтверджується документами бухгалтерського та податкового обліків, які були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Доводи відповідача викладені в письмових запереченнях аналогічні доводам та висновкам викладеним в акті перевірки № 1724/26-59-22-08/30726586 від 27.11.2014 інших доводів, крім зазначених у вказаному акті перевірки відповідачем наведено не було.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В судовому засіданні 25.03.2015 було допитано як свідка директора ПП "Кратос-Гранд" ОСОБА_1.

В судовому засіданні 08.04.2015 було допитано як свідка директора ПП "Фленкер-Ф" ОСОБА_2.

В судовому засіданні 08.04.2015 представники сторін заявили клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

В період з 14.11.2014 по 20.11.2014 Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ Міністерства доходів і зборів України у м. Києві була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносистем" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ПП "Кратос-Гранд", ПП "Фленкер-Ф" за період з 01.07.2014 по 31.07.2017.

За результатами перевірки складено акт № 1724/26-59-22-08/30726586 від 27.11.2014, яким встановлено порушення пунктів 198.3 та 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет України на суму 186095,06 грн., в т.ч. по періодах: в липні 2014 року - 186095,06 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техносистем", не погоджуючись з висновками акта перевірки № 1724/26-59-22-08/30726586 від 27.11.2014, подало до відповідача заперечення на акт, яке контролюючим органом залишено без задоволення, а висновки акта - без змін.

На підставі висновків акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.12.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 232619,00 грн. у тому числі за основним платежем - 186095,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 46524,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техносистем" не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням № від 15.12.2014, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України принципами адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

При розгляді справи судом було перевірено чи мали операції між позивачем та ПП "Кратос-Гранд", ПП "Фленкер-Ф" реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та використання позивачем отриманих робіт (послуг, товарів) у власній господарській діяльності.

При цьому, суд виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції. Також, судом було зобов'язано позивача та відповідача надати всі наявні докази на обґрунтування їх правових позицій.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач, у період, який перевірявся податковим органом, мав правовідносини з ПП "Фленкер-Ф" за договором поставки № 16-6/14 від 16.06.2014.

За умовами даного договору продавець зобов'язується поставляти покупцеві товар, у кількості, в асортименті та по цінам, що узгоджуються в рахунках-фактурах, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та сплатити за нього договірну вартість.

На підтвердження реальності господарських операцій за вище зазначеним договором позивачем надано до суду:

- рахунок-фактуру від 31.07.2014 № 243 (всього на суму 383229,70 грн., ПДВ - 63871,62 грн.);

- видаткову накладну від 31.07.2014 № 243 (всього на суму 383229,70 грн., ПДВ - 63871,62 грн.);

- товарно-транспортну накладну від 31.07.2014 № 243-ТН;

- договір найму (оренди) транспортного засобу від 01.07.2014;

- податкову накладну від 31.07.2014 № 198 (всього на суму 383229,70 грн., ПДВ - 63871,62 грн.);

- оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за 3 квартал 2014 року;

- банківську виписку за 18.09.2014 по рахунку № 2790.

Крім того, позивач надав виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ПП "Фленкер-Ф", Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ПП "Фленкер-Ф" та свідоцтво №200155244 про реєстрацію платника податку на додану вартість для підтвердження спеціальної податкової правосуб'єктності ПП "Фленкер-Ф".

Позивач наданими доказами підтвердив реальність господарських операцій між ТОВ "Техносистем" та ПП "Фленкер-Ф" щодо придбання товарів.

Крім того, між ТОВ "Техносистем" та ПП "Кратос-Гранд" було укладено ряд договорів, а саме:

- від 27.06.2014 № 15-06/14, згідно якого виконавець зобов'язується на свій ризик виконати і передати замовнику наступні роботи: комплекс робіт по відновленню працездатності та модернізації системи відеоспостереження, системи контролю доступу, системи охоронної сигналізації об'єкту, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 14;

- від 27.06.2014 № 19/20-06/14, згідно якого виконавець зобов'язується на свій ризик виконати і передати замовнику наступні роботи: монтаж та налагодження мереж системи відеоспостереження, системи охоронної сигналізації та системи контролю доступу офісних приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, бульвар Лепсе, 6 (9-й поверх);

- від 27.06.2014 № 39ПН-06/14, згідно якого виконавець зобов'язується на свій ризик виконати і передати замовнику наступні роботи: комплекс робіт, пов'язаний з відновленням програмного забезпечення, відновленням працездатності та налаштування системи відеоспостереження, охоронної сигналізації, контролю доступу, автоматизації на об'єктах, перелік об'єктів та робіт щомісячно надається замовником;

- від 01.07.2014 № 430/07-14, згідно якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання на свій ризик, власними силами і засобами, з використанням своїх матеріалів, комплектуючих та запасних частин обладнання у встановлені договором терміни виконувати діагностування, дефекацію, поточний ремонт та відновлення працездатності обладнання технічних систем безпеки по заявкам замовника.

На підтвердження реальності господарських операцій за вище зазначеними договорами позивачем надано до суду:

- договірну ціну (м. Київ, вул. Васильківська, 14 (договір від 27.06.2014 № 15-06/14); м. Київ, бульвар Лепсе, 6 (договір від 27.06.2014 № 19/20-06/14); договір від 27.06.2014 №39ПН-06/14);

- локальні кошториси (м. Київ, вул. Васильківська, 14);

- калькуляцію за договором від 01.07.2014 № 430/07-14;

- заявку за договором від 01.07.2014 № 430/07-14;

- акти здачі-приймання виконаних робіт по договорам: від 27.06.2014 № 15-06/14, від 27.06.2014 № 19/20-06/14, від 27.06.2014 № 39ПН-06/14, від 01.07.2014 № 430/07-14;

- робочу документацію (м. Київ, вул. Васильківська, 14 та м. Київ, бульвар Лепсе, 6);

- податкові накладні від 31.07.2014 № 94 (сума 211932,60 грн., ПДВ - 35322,10 грн.), № 93 (сума 212628,00 грн., ПДВ - 35438,00 грн.), № 92 (сума 136440,00 грн., ПДВ - 22740,00 грн.), № 91 (сума 172340,00 грн., ПДВ - 28723,33 грн.);

- оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за липень - жовтень 2014 року;

- банківські виписки по рахунку № 2790.

Крім того, позивач використав, отримані від ПП "Фленкер-Ф" товари та роботи ПП "Кратос-Гранд" у власній господарській діяльності, що підтверджується договорами від 12.05.2014 № 15, від 25.06.2014 № 19, від 25.06.2014 № 20, від 05.10.2012 № 41, від 07.11.2013 № 30, які разом з первинною документацією містяться в матеріалах справи.

Більше того, допитані судом як свідки - директор ПП "Кратос-Гранд" ОСОБА_1 та директор ПП "Фленкер-Ф" ОСОБА_2 підтвердили реальності господарських взаємовідносин з ТОВ "Техносистем".

Відповідачем доказів, які б спростовували пояснення позивача та наданні ним докази, а також пояснення свідків суду не надано. Зокрема, відповідачем не надано доказів того, що ПП "Фленкер-Ф" та ПП "Кратос-Гранд" не відобразили у своїй податковій звітності операції з позивачем, а також, що ними не було сплачено податок на додану вартість з вказаних операцій. Відтак, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами ПП "Фленкер-Ф", ПП "Кратос-Гранд.

Посилання відповідача на акт №459/22-03/38857644 від 03.09.2014 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Фленкер-Ф" з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.06.2014 по 31.07.2014" не приймаються судом до уваги з огляду на те, що юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Крім того, суд звертає увагу, що акти про неможливість проведення зустрічної звірки та/або документальної позапланової перевірки лише фіксують факт неможливості їх проведення та не можуть містити висновки щодо «безтоварності» (фіктивності) або реальності здійснення суб'єктами господарської діяльності господарських операцій.

В той же час, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по господарських операціях на час їх виконання, відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань чи відсутність можливостей залучення до виконання зобов'язань третіх осіб.

Крім того, платник податку на додану вартість (покупець товару/робіт/послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару (послуг/робіт) вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2014 № 826/1919/14.

А відтак, за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 № 826/19844/14.

Необхідними умовами для визнання угоди недійсною є її укладання з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства та наявності умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків.

У зв'язку з чим, суд вважає доцільним зазначити, що факт фіктивності фінансово-господарської діяльності товариства може бути встановлено лише на підставі рішення суду.

Однак, як підтверджується матеріалами справи, відповідач не надав суду жодного рішення суду ані по відношенню до ТОВ "Техносистем", ані до його контрагентів - ПП "Фленкер-Ф" та ПП "Кратос-Гранд", в той час як позивач надав постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 по справі № 810/5845/14 для спростування висновків відповідача щодо «фіктивності» господарської діяльності ПП "Фленкер-Ф", які викладені в акті № 459/22-03/38857644 від 03.09.2014 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Фленкер-Ф".

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивачем дотримано вимоги щодо документального підтвердження спірних сум податкового кредиту, а, отже, і правомірність відображення їх у податковій звітності.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

В ході судового розгляду справи, судом було встановлено реальність та товарність господарських операцій між ТОВ "Техносистем" та ПП "Фленкер-Ф", ПП "Кратос-Гранд", у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що у позивача було право на формування податкового кредиту по операціях з ПП "Фленкер-Ф" та ПП "Кратос-Гранд".

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносистем" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві № від 15.12.2014.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов