Справа № 804/483/15
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 р. Справа № 804/483/15
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці
Дніпропетровської області
до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці
про зобов'язання вчинити певні дії,-
Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці про зобов'язання прийняти до заліку суму пенсії в розмірі 150 грн., виплачену громадянину ОСОБА_1, каліцтво якої сталося на території колишнього СРСР та країн СНД.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці відмовляється включити в акт щомісячної звірки витрат, по особі, якій виплачена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання витрати щодо виплати пенсій громадянину ОСОБА_1 виплачених за період листопад 2014 року в загальній сумі 150 грн.
Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, явку своїх представників у судове засідання не забезпечили. Надіслали суду клопотання про розгляд справи без їх участі.
Відповідач надав суду заперечення, у яких зазначив, що згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у разі настання страхового випадку зобов'язаний у встановленому законодавством порядку, своєчасно та в повному обсязі відшкодувати працівникові внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а в разі його смерті, виплатити особам, які перебували на його утриманні - пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. На виконання вказаного Закону, постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 04.03.2003 року за № 5-4/4 затверджено «Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.05.03 р. № 376/7697. Згідно п.2 вказаного Порядку останній визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій. Затверджений постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 04.03.2003 року за № 5-4/4 Порядок не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору. Відшкодування інших виплат, доплат та надбавок Порядком не передбачено. Тому, загальна сума, яка була виставлена позивачем до відшкодування відповідачу за вказаний період не підлягає відшкодуванню.
У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 4 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 р. № 16/98, одним із видів загальнообов'язкового державного соціального страхування є страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності або загибелі застрахованих осіб на виробництві.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 р. № 1105 - XIV (далі Закон- №1105 - XIV), страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків.
Відповідно до статей 21 та 28 Закону № 1105-ХІV, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі його смерті при настанні страхового випадку, виплачувати йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій, у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
Тобто, Законом № 1105-ХІV визначені правові основи, економічний механізм та організаційна структура загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві осіб, та дає підстави вважати, що Фонд соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний відшкодувати виплачені іншими страховиками суми допомоги на поховання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Пенсійним фондом України витрат пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності, внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 04.03.2003р. № 5-4/4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 р. за № 376/7697 (далі - Порядок № 5-4/4).
Пунктом 4 Порядку № 5-4/4 встановлено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів № 1788, № 1105, а саме:
- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;
- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;
- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;
- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.
Згідно з вказаним Порядком (п.4-9) управління Пенсійного фонду в районах і містах області та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в цих районах і містах у встановлений Порядком термін проводять звірку про визначення сум витрат і подають Акт звірки головному обласному управлінню Пенсійного фонду та обласних виконавчих дирекцій фонду соціального страхування.
Головне управління обласного Пенсійного фонду та обласних управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в установлений Порядком термін узгоджують суми, що підлягають відшкодуванню і подають свою довідку, відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування на централізованому рівні до 25 числа місяця наступного за звітнім, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.
аким чином, Порядком № 5-4/4 не врегульовані спірні відносини, які виникли між сторонами, оскільки встановлене ним правило підписання Актів щомісячних звірок витрат по особових справах потерпілих розраховано на відсутність спору.
Тобто, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є таким, що не відповідає змісту прав Пенсійного фонду України щодо відшкодування понесених витрат.
У разі відсутності згоди на підписання таких актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, вимоги про відшкодування таких сум повинні вирішуватись в судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції шляхом пред'явлення позову про стягнення цих сум, а не шляхом пред'явлення вимог про зобов'язання прийняти до заліку відшкодування допомоги на поховання та витрат на її доставку.
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 30.09.2008 року, 06.06.2011 року, 23.03.2010 року.
Як свідчать матеріали адміністративного позову, позивач із вимогами про стягнення сум виплаченої допомоги на поховання та витрат на її доставку до суду не звертався.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача щодо зобов'язання відповідача включити в щомісячні акти звірок суму виплаченої Управлінням Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області виплати пенсії громадянину ОСОБА_1 у розмірі 150 грн. каліцтво якого сталося на території колишнього СРСР та країн СНД.
Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 160 -163, 167 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 03.02.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді М.В. Дєєв М.В.Дєєв Т.С.Журавель