Справа № 676/7065/14-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/7065/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Стельмах Д.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

12 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Матохнюка Д.Б. ,

секретар судового засідання: Сокольвак Ю.В.,

за участю:

представника відповідача: Вознічука Олександра Петровича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

18 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Представник управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області 12 травня 2015 року апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилась. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, пояснення представника апелянта та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з 30 травня 2000 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Кам'янці - Подільському та Кам'янець - Подільському районі та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 27 липня 2011 року.

08 жовтня 2010 року позивач подала заяву про перехід на пенсію по інвалідності 2 групи загального захворювання, було проведено перерахунок.

27 липня 2011 року позивач повторно подала заяву про повторний перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати за минулий 2010 рік.

На звернення позивачки щодо розміру її пенсії, управлінням ПФУ в м. Кам'янці - Подільському та Кам'янець - Подільському районі було надано відповідь № 85/0-16 від 12.08.2013 року, що при перерахунку її пенсії 08.10.2010 року при переході на пенсію по інвалідності було проведено перерахунок, внаслідок чого розмір пенсії склав 2213,63 грн. із розрахунку середньомісячного заробітку 4354,84 грн., який було визначено невірно, оскільки із середньомісячного заробітку для обчислення пенсії необхідно було зняти районний коефіцієнт.

Відповідно до змісту наданої відповіді відповідача встановлено, що в результаті обчислення середньомісячний заробіток для розрахунку пенсії по інвалідності склав 3955,75 грн., який був визначений за період з 01.06.1989 року по 31.05.1994 року та з 01.07.2000 року по 01.08.2010 року. При повторному переході її із пенсії по інвалідності на пенсію за віком від 27.07.2011 року було застосовано середню заробітну плату за минулий 2010 рік. Крім того, в результаті проведення перерахунку пенсії переглянуто і зменшено страховий стаж, а саме робота в колгоспі з 1963 року по 1965 рік включно. Період роботи в колгоспі зараховується після досягнення 16 років, в результаті страховий стаж склав 31 рік 01 місяць 02 дні. Коефіцієнт страхового стажу склав - 0,41963, тому враховуючи наявні показники стажу і заробітку пенсію з 27.07.2011 року обчислено в розмірі 2130,32 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідача позивач звернулася з адміністративним позовом до суду.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області даний позов задоволено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Так, спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 9 вказаного закону, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок Загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до п. 3 ст. 45 цього Закону, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З огляду на викладене, та виходячи з сукупного аналізу наведених правових норм, колегія суддів приходить до висновку, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється виключно за заявою особи.

Також, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1994 №637, у разі коли документ про трудовий стаж не зберігся, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 18 зазначеного вище порядку, за відсутності документів про наявний трудовий стаж і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних довідок з інших причин трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника

У відповідності до статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, які призначають пенсії мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій та окремих осіб, перевіряти обґрунтованість видачі документів, виданих підприємствами, організаціями та установами.

Оскільки записами у довідці №1223 від 22.04.2000, яка в установленому законом порядку недійсною не визнавалась, та показами свідків підтверджується період роботи ОСОБА_3 в колгоспі за період з 1963 року по 1965 рік включно, то посилання відповідача на недосягнення позивачем 16 років на час роботи в колгоспі не відповідає нормам чинного законодавства.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що нормами статі 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати, з якої сплачувались зазначені внески - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, було встановлено Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967р. «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967р. №530/П-28.

Згідно п.3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 року - за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності.

У відповідності до ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в області пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до ст. 6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугою років, громадянам держав-учасників Договору зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

В силу вимог положень ст.11 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення, яка набула чинності 13 березня 1992 року, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 1 грудня 1991р., приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

В призмі наведених норм права колегія суддів вважає, що стаж ОСОБА_3 за період роботи в районі Крайньої Півночі з 06.01.1984 року по 31.05.1994 року підтверджується записами у трудовій книжці та архівними довідками та повинен зараховуватися в розмірі 1,5 року за один рік відпрацьований в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції від 20 березня 2015 року колегія суддів суду апеляційної інстанції не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 14 травня 2015 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Матохнюк Д.Б.