Справа № 816/704/15-а
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року 17:30 м. ПолтаваСправа № 816/704/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

суддів - Сич С.С. , Бойка С.С. ,

за участю: секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

представника позивача - Шилова К.Р.,

відповідача - Державного реєстратора реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Нейли С. В.,

представника відповідача - Міністерства юстиції України - Тернової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" до Державного реєстратора реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Нейли Сергія Володимировича, Державної реєстраційної служби України, Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни, Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство "Банк Форвард" про визнання дій протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вікотек" (надалі по тексту також - позивач, ТОВ "Вікотек") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Нейла Сергія Володимировича (надалі по тексту - відповідач 1) про визнання дій протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Полтавська область, місто Полтава, вулиця Половки, будинок 64 (індексний номер 18958220 від 29 січня 2015 року 17:28:38).

24 березня 2015 року представник позивача надав суду заяву про зміну позовних вимог, в якій позовні вимоги сформовані до Державного реєстратора реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Нейла Сергія Володимировича, Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни та заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості відповідача - Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Нілову Ангеліну Олександрівну (а.с. 18-19, т.2).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Державний реєстратор реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Нейла Сергій Володимирович та Державний реєстратор Державної реєстраційної служби України Нілова Ангеліна Олександрівна, вийшовши за межі власних повноважень, не пересвідчившись чи були дотримані вимоги чинного законодавства, прийняли заяви та зареєстрували право власності на нерухоме майно, що належало на праві власності позивачеві, за Публічним акціонерним товариством "Банк Форвард".

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач 1 у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на виконання ним вимог діючого законодавства в частині позовних вимог, звернених до нього.

Ухвалою суду від 24 березня 2015 року залучено до участі у справі в якості відповідачів - Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Нілову Ангеліну Олександрівну (надалі по тексту також - відповідач 2) та Державну реєстраційну службу України (надалі по тексту також - відповідач 3).

Залучені відповідачі у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечили, хоча повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином.

У своїх письмових запереченнях посилались на дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні дій та винесенні рішення, що оскаржуються. Також, зауважували, що при прийнятті спірного рішення керувалися вимогами чинного законодавства та здійснили таку реєстрацію на підставі всіх необхідних документів, які визначені в п.46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868.

Ухвалою суду від 07 травня 2015 року залучено до участі у справі в якості відповідача - Міністерство юстиції України (надалі по тексту також - відповідач 4).

Представник Міністерства юстиції України у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на відсутність вимог, звернених до Міністерства юстиції України. При цьому, зауважено на правомірність застосування відповідачем 2 вимог діючого законодавства при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 січня 2015 року № 18958220.

Ухвалою суду від 04 березня 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Банк Форвард".

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечила, надала клопотання про розгляд справи без його участі.

У ході судового розгляду представником третьої особи надано пояснення, за змістом яких останній посилався на надання відповідачам 1 та 2 належних документів для проведення реєстраційних дій в повному обсязі, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні вимог позивача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством "Банк Руский Стандарт" (в подальшому - Публічне акціонерне товариство "Банк "Форвард", (по тексту договору - Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вікотек" (по тексту договору - Іпотекодавець), що діє в якості майнового поручителя за виконання зобов'язань Публічним акціонерним товариством "Світ Електроніки" (по тексту договору - Позичальник) укладено договір іпотеки від 27 вересня 2011 року № 014-14 (а.с. 16-19, т.1), за умовами якого забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 15 липня 2011 року № 005-3 позивач, зокрема передає в іпотеку нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю, загальною площею 2262,7 кв. м, що розташована за адресою Полтавська область, місто Полтава, вулиця Половки, будинок 64.

31 січня 2015 року Публічним акціонерним товариством "Банк "Форвард" подано до відповідача 1 заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень разом з наступними документами: договір іпотеки, (оригінал та копія) серія та номер: 014-14, виданий 27.09.2011, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суляєва А.Р.; копія свідоцтва, серія та номер: 32, виданий 09.01.2015, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В.; копія свідоцтва, серія та номер: 33, виданий 09.01.2015, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В.; копія паспорта громадянина України, серія та номер: КН991279, виданий 20.10.1999, видавник: Диканський РВ УМВС України в Полтавській обл.; копія картки платника податків, серія та номер: 1631-11-00554, виданий 20.07.2011, видавник: ДПА в Полтавській області; довіреність, серія та номер: 07-38-15, виданий 22.01.2015, видавник: ПАТ "Банк Форвард" і копія статуту, серія та номер: 1, виданий 07.03.2013, видавник: ПАТ "Банк Руский Стандарт"; витяг з ЄДРЮО та ФОП, серія та номер: 19945623, виданий 22.01.2015, видавник: Державний реєстратор Новік Н.Ю. (а.с. 119-209, т.1).

На підтвердження чого третій особі надано картку прийому заяви від 23 січня 2015 року № 18823224, належним чином завірена копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 210, т.1).

29 січня 2015 року Державним реєстратором Державної реєстраційної служби України Ніловою Ангеліною Олександрівною прийнято оскаржуване рішення "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" від 29 січня 2015 року № 18958220, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою Полтавська обл., м. Полтава, вул. Половки, 64 за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство "Банк "Форвард" () (а.с. 219, т.1).

Вважаючи зазначене рішення протиправним та такими, що підлягає скасуванню, а дії відповідачів - неправомірними, позивач звернувся до суду з даними вимогами.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони згідно з вимогами передбаченими частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку вимозі позивача про визнання протиправними дій Державного реєстратора реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Нейли Сергія Володимировича та Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни щодо прийняття документації та здійснення державної реєстрації речових прав на нежитлову будівлю, що розташована за адресою Полтавська обл., м. Полтава, вул. Половки, 64 за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство "Банк "Форвард" (), суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01 липня 2004 року (надалі - Закон № 1952-IV) Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до статті 4 Закону Закон № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно абз. 2 частини 1 статті 2 Закону Закон № 1952-IV (в редакції Закону, чинного на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

В силу частини 1 статті 4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до статті 16 Закон № 1952-IV передбачено подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.

В пункті 11 ст. 16 Закону № 1952-IV визначено, що під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи - також документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб. У випадках, установлених законом, представник іноземної особи пред'являє документи, легалізовані в установленому нормативно-правовими актами порядку.

Як встановлено судом з матеріалів справи та пояснень відповідача 1 представником третьої особи було подано відповідну заяву, документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб та інші документи згідно картки прийому заяви № 18823224 (а.с. 210 т.1).

Наказом Міністерства юстиції України "Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб" від 02 квітня 2013 року № 607/5 затверджено Порядок взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб (далі також - Порядок), який визначає процедуру взаємодії системи органів державної реєстрації прав та державних реєстраторів прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав під час проведення державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права на нерухоме майно), що виникають, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили, де однією із сторін є юридична особа, та/або інший суб'єкт господарювання, та/або фізична особа - підприємець (крім випадків державної реєстрації права власності на підставі рішень судів у справах про спадкування).

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку встановлено, що орган державної реєстрації прав у день прийняття відповідної заяви у випадках, передбачених пунктом 1 наказу, та виконання дій, передбачених пунктом 3 цього Порядку, за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передає таку заяву на розгляд до Укрдержреєстру.

Згідно з Положенням про Державну реєстраційну службу України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 401/2011, Головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно є Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр).

Укрдержреєстр здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 1952-IV реєстрація заяв і запитів, пов'язаних з проведенням державної реєстрації прав та наданням інформації з Державного реєстру прав, проводиться в базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

На виконання викладених вимог та з дотриманням вказаних вище положень законодавства відповідачем 1 прийнято заяву та документи від представника третьої особи та в електронному вигляді заяву третьої особи та додані до неї документи надіслано Державній реєстраційній службі України, що підтверджується поясненнями Нейли С.В. та не спростовується позивачем.

Державним реєстратором реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Нейла С.В. не приймалося рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відносно нерухомого майна розташованого за адресою Полтавська обл., м. Полтава, вул. Половки, 64 за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство "Банк "Форвард" ().

При цьому, зважаючи, що подальший розгляд заяви ПАТ "Банк Форвард" разом з доданими до неї документами та прийняття рішення за його результатами провадився відповідачем 2, а також враховуючи відсутність інших належних обґрунтувань протиправності дій Державного реєстратора реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Нейли С.В., суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправними дій Державного реєстратора реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Нейли С.В. щодо прийняття документації і щодо здійснення державної реєстрації речових прав.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню № 18958220 від 29 січня 2015 року та діям Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни щодо здійснення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою Полтавська обл, м. Полтава, вул. Половки, 64 за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство "Банк "Форвард" , суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 9 Закону № 1952-IV визначено, що державний реєстратор, серед іншого: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 16 цього Закону; 6) надання витягів з державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом (ч.7 ст.16 вказаного Закону № 1952-IV).

Документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.3 ст.17 Закону № 1952-IV).

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (далі - Порядок № 868).

Для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком (п.36 Порядку № 868).

Тобто, за вимогами Закону № 1952-IV та вищезазначеного Порядку № 868, підставою для проведення державної реєстрації перш за все є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно до частиною 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Враховуючи вищезазначені норми законодавства, законодавцем чітко передбачений порядок набуття права власності на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання по договору перед Іпотекодержателем.

Відповідно до пункту 4.2.3 договору іпотеки нерухомого майна від 27 вересня 2011 року № 014-14 у разі невиконання/неналежного виконання Позичальником умов Основного зобов'язання або Іпотекодавцем умов цього Договору, звернути стягнення на Предмет іпотеки і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, відповідно до пункту 1.3 цього Договору переважно перед іншими кредиторами.

Пунктом 4.2.5 Договору визначено, що при настанні зазначених обставин, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та Позичальнику письмову вимогу щодо усунення порушень у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. У випадку, якщо протягом тридцяти днів вимога Іпотекодержателя про усунення порушень зобов'язань за Договором кредиту та/або цим Договором залишається без задоволення, Іпотекодержатель має право розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку вважається дата відправлення листа Іпотекодавцю та Позичальнику, зазначена на квитанції, яка надається Іпотекодержателю відділенням поштового зв'язку при відправленні листа з повідомленням про вручення.

Відповідно до досліджених в ході судового розгляду матеріалів справи, судом встановлено, що ПАТ "Банк Форвард" звернувся до відповідача 1 з заявами про реєстрацію права власності на іпотечне майно.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до пункту 46 Порядку № 868 передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Таким чином, для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем, окрім встановлення факту щодо переходу такого права до іпотекодержателя, з'ясуванню підлягають обставини, що підтверджують: 1) факт надсилання іпотекодержателем іпотекодавцеві вимоги про усунення порушень, 2) факт отримання іпотекодавцем вказаної вимоги, а також 3) доказів того, що завершився 30 - денний строк з моменту отримання іпотекодавцем зазначеної вимоги.

Під час судового розгляду справи позивач заперечував факт отримання від ПАТ "Банк Форвард" письмової вимоги про усунення порушень щодо виконання зобов'язань.

Крім цього, третьою особою не було надано належним чином завірену копію такої вимоги та належних доказів на підтвердження її надіслання/отримання позивачем.

На підтвердження факту отримання позивачем вказаної вимоги, третьою особою було подано до державного реєстратора копії свідоцтв від 09 січня 2015 року № 32 та № 33, завірених Приватнии нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., належним чином завірені копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 86-97, т.1).

Відповідачем 2 на вимогу суду про витребування документів не було надано вимогу третьої особи адресованої позивачу та боржнику по кредитних зобов'язаннях - ПАТ "Світ електроніки"; документів, що підтверджують надіслання вказаної вимоги позивачу та боржнику по кредитних зобов'язаннях - ПАТ "Світ електроніки"; документів, що підтверджують отримання позивачем та боржником по кредитних зобов'язаннях - ПАТ "Світ електроніки" таких вимог; документів, що підтверджують завершення 30 - денного строку з моменту отримання позивачем та боржником по кредитних зобов'язаннях - ПАТ "Світ електроніки" з моменту отримання ними зазначених вимог, зокрема - повідомлень про направлення рекомендованої (цінної) кореспонденції, фіскальних чеків про оплату послуг за направлення вказаної кореспонденції визначеним суб'єктам за належними адресами та ін.

Надаючи оцінку даній обставині, суд звертає увагу на той факт, що викладеною вище нормою Порядку № 868 передбачено вичерпний та безальтернативний перелік документів, що підлягають поданню у разі проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що саме по собі є імперативною вимогою.

При цьому, факт не надання відповідачем 2 та третьою особою такої вимоги про усунення порушень щодо виконання зобов'язань та доказів її направлення, а також її отримання позивачем та боржником по кредитних зобов'язаннях - ПАТ "Світ електроніки" на вимогу суду ставить під сумнів вказані вище свідоцтва, як належний доказ по справі, оскільки, згідно вказаних вище імперативних вимог чинного законодавства, державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Нілова Ангеліна Олександрівна не має права вчиняти реєстраційні дії щодо проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі інших документів, ніж визначенні у вказаних нормах та без документів, які визначенні в п. 46 Порядку № 868.

Суд звертає увагу, що у картці прийому заяви № 18823224 від 23.01.2015 року вказаних документів також не зазначено, оскільки вказані документи не подавалися представником третьої особи для державного реєстратора разом із заявою про державну реєстрацію речових прав (а.с. 210 т.1), що не заперечується сторонами по справі та третьою особою.

Відповідно до приписів пункту 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Вищезазначене не було враховано державним реєстратором, при прийнятті оскаржуваного рішення про державну реєстрацію права власності на спірне іпотечне майно, оскільки він в такому випадку зобов'язаний був у відповідності ч.1 ст.15 Закону № 1952-IV здійснити перевірку документів, встановити факт наявності підстав для зупинення розгляду заяви та прийняти рішення про зупинення розгляду заяви та письмово повідомити про це заявника у відповідності до вимог частини першої статті 22 Закону № 1952-IV, якою визначено, що у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

У відповідності до статті 24 Закону № 1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема, "... 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; ...".

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Таким чином, аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вчиняючи дії щодо здійснення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою Полтавська обл., м. Полтава, вул. Половки, 64 за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство "Банк "Форвард" (), а також приймаючи рішення "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" від 29 січня 2015 року № 18958220, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на вказану нежитлову будівлю, відповідач 2 діяв передчасно та в порушення вимог статей 15, 16, 17, 22 Закону № 1952-IV та пунктів 36, 46 Положення № 868, чим порушив права ТОВ "Вікотек".

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем 2 не доведено правомірності дій щодо здійснення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою Полтавська обл, м. Полтава, вул. Половки, 64 за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство "Банк "Форвард" та правомірності прийняття рішення № 18958220 від 29 січня 2015 року "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень".

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни щодо здійснення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою Полтавська обл., м. Полтава, вул. Половки, 64 за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство "Банк "Форвард" () та визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" від 29 січня 2015 року № 18958220.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" до Державного реєстратора реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Нейли Сергія Володимировича, Державної реєстраційної служби України, Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни, Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство "Банк Форвард" про визнання дій протиправними та скасування рішення - підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни щодо здійснення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою Полтавська обл., м. Полтава, вул. Половки, 64 за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство "Банк "Форвард" ().

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" від 29 січня 2015 року № 18958220, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на нежитлову будівлю, що що розташована за адресою Полтавська обл., м. Полтава, вул. Половки, 64 за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство "Банк "Форвард" ().

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 19 травня 2015 року.

Головуючий суддя І.Г. Ясиновський
суддя суддя С.С. Сич С.С. Бойко