Справа № П/811/3583/14
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2015 рокусправа № П/811/3583/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

за участю секретаря: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року у справі №П/811/3583/14
за позовом Маловисківського районного центру зайнятості
до про ОСОБА_1 стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:

Маловисківський районний центр зайнятості (далі по тексту - позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту-відповідач), в якому просив стягнути суму виплаченого матеріального забезпечення у розмірі 3193 грн.(а.с.2-3)

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі №П/811/3583/14 (а.с.1)

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зазначив, що 18.09.2014 року ОСОБА_1 була вручено претензія про добровільне повернення незаконно отриманих коштів на рахунок служби зайнятості, але станом на 10.10.2014 року кошти не повернуто.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2014 року адміністративний позов задоволено. (суддя - Притула К.М.)(а.с.44-46)

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що відповідач, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю, одночасно була зареєстрована приватним підприємцем, тобто належала до категорії зайнятого населення, а тому не мала права на отримання допомоги по безробіттю.

Відповідач - ОСОБА_1, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції у даній адміністративній справі, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року у справі № П/811/3583/14 та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що в зв'язку з вагітністю та пологами, 18 листопада 2004 року відповідач звернулась з заявою до державного реєстратора Маловисківської РДА Кіровоградської області про зняття з обліку як приватного підприємця, а також було оплачено послуги зняття з реєстрації через установу банку.

24 лютого 2015 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від відповідача по справі надійшло клопотання за вх..№ 8622/15, в якому він апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та у зв'язку з неможливістю бути присутньою під час розгляду справи, просить суд розглянути справу у її відсутність.

Позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направив.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін по справі.

У судовому засіданні, дослідивши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі підстави.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі особистої заяви відповідача від 04.09.2008 року та відповідно до ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» ОСОБА_1 отримала статус безробітного.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про зайнятість населення» відповідачу було призначено виплату допомоги по безробіттю з 04.09.2008 р. по 01.04.2010 р.

Як вбачається з матеріалів справи, при проведенні розслідування та відповідно до відомостей, отриманих на запит позивача, встановлено що відповідач була зареєстрована в період з 26.02.2004 року по 08.07.2014 року, як фізична особа - підприємець, про що свідчить спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а запис про припинення підприємницької діяльності внесено 08.07.2014 року.

15.09.2014 р. Маловисківським районним центром зайнятості було видано наказ № 209 «Про відшкодування коштів» про стягнення з відповідача суми виплаченої їй допомоги по безробіттю в сумі 3193,54 грн., однак заборгованість відповідачем не відшкодовано.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи. Одним з видів забезпечення за цим Законом є допомога по безробіттю.

Згідно ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

У відповідності пп. 6.14 п. 6 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Пунктом 21 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України N 308, 20.11.2000 «Про затвердження Порядку надання матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного», встановлено, якщо під час одержання матеріальної допомоги у період професійного навчання безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому законодавством, та у разі надходження відповідних відомостей від Державної прикордонної служби України щодо перетинання безробітним державного кордону України або перебування за межами України, то з безробітного стягується сума виплаченої матеріальної допомоги у період професійного навчання з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Згідно п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи викладені обставини справи та зазначені правові норми, з огляду на те, що відповідач не надав відомості про обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю, приховав свою реєстрацію як фізичною особою - підприємством, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку стосовно віднесення відповідача до категорії зайнятого населення та необхідності стягнення з нього коштів, отриманих від позивача.

Виходячи з вищезазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції від 17.11.2014 року у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року у справі № П/811/3583/14- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 20 квітня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко