Справа № 225/5587/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2015 р. м. Київ К/800/844/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання нарахувати та виплатити недоплаченої щомісячної соціальної допомоги до пенсії як дитині війни за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення за поданням Відділу державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

Відділ державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі № 2а-9416/11 за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання нарахувати та виплатити недоплаченої щомісячної соціальної допомоги до пенсії як дитині війни.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2013 року подання задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 07 жовтня 2011 року за № 2а/9416/11 шляхом стягнення за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 щомісячної доплати до пенсії як "дитині війни" за період з 06 березня 2011 року по 23 липня 2011 року відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених сум підвищення.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року залишено без змін ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2013 року.

Не погоджуючись з ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2013 року та ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року, Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області звернулось з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, прийшов до висновку про задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність передбачених ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для зміни способу і порядку виконання постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 07 жовтня 2011 року та про можливість зміни способу і порядку виконання судового рішення шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення цих виплат.

Проте, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 14 КАСУ встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як встановлено судами, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області виконано частково постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 07 жовтня 2011 року, зокрема здійснено перерахунок пенсії позивачу за період з 06 березня 2011 року по 23 липня 2011 року, однак виплати не проведені в зв'язку з відсутню відповідного фінансування з Державного бюджету України, тобто рішення суду відповідачем не виконано.

Судове рішення набрало законної сили та виконується у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ст.. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише у виняткових випадках: за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим та за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконання рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі або кошти неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

Даючи оцінку матеріалів доданих до подання про зміну способу і порядку виконання рішення суду, судами попередніх інстанцій не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а заявником не надано достатніх доказів наявності таких підстав.

Вказана заявником підстава неможливості виконання рішення суду через відсутність коштів у відповідача не дає суду можливості застосування зміни способу і порядку виконання цього рішення, оскільки не вичерпані інші встановлені законом заходи виконання рішення суду, в тому числі примусового характеру.

Крім того, реалізуючи своє право на захист позивач має право вимагати від суду зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії (пункт другий частини четвертої статті 105 КАС України).

У разі задоволення адміністративного позову суд, обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (пункт 2 частини 2 статті 162 КАС України).

Аналіз наведених норм та ст. 263 КАС України дають підстави зробити висновок про те, що суд здійснюючи зміну способу і порядку виконання рішення суду не може змінити зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права.

Повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (статті 198, 223 КАС України).

Статтею 229 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

З урахуванням того, що фактичні обставини справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено повно та правильно, але неправильно застосовано норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, відповідно до повноважень, наданих статтею 229 КАС України, суд касаційної інстанції вважає за необхідне судові рішення, ухвалені цими судами, скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року скасувати.

У задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі № 2а-9416/11 за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання нарахувати та виплатити недоплаченої щомісячної соціальної допомоги до пенсії як дитині війни - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець