Справа № 807/2872/14
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2015 рокум. Ужгород№ 807/2872/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Штефанюк Н.І.

позивача - не з'явився;

представника позивача - не з'явився;

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ректора Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" Смоланки Володимира Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дію, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 13 травня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 18 травня 2015 року.

01 вересня 2014 року до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Ректора Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" Смоланки Володимира Івановича, якою просив суд, визнати бездіяльність ректора Ужгородського національного університету Смоланка В.І. - протиправною та зобов'язати ректора Ужгородського національного університету Смоланка В.І. не чинити перешкоди у користуванні правом ОСОБА_1 передбачене вимогою пункту 21 Розділу ІІІ "Порядку працевлаштування випускників державних вищих (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням", затверджене Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 367 від 25.12.1997 року та видати довідку останньому про надання можливості самостійного працевлаштування.

Після усунення недоліків позовної заяви, відповідно до ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року було відкрито провадження в адміністративній справі № 807/2872/14.

01 жовтня 2014 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду клопотання позивача та відповідача про надання їм часу на примирення було задоволено та зупинено провадження у справі до 14 жовтня 2014 року (а.с.а.с. 24, 25).

16 жовтня 2014 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду провадження у справі було поновлено (а.с. 27).

30 жовтня 2014 року під час судового розгляду справи представником відповідача були надані заперечення проти позову відповідно до якого відповідач просив суд відмовити в задоволені позову у зв'язку з безпідставністю такого (а.с.а.с. 34-37).

22 грудня 2014 року до Закарпатського окружного адміністративного суду за № 17819 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній просив суд: "визнати протиправним та незаконним наказ № 1614/01-07 від 06 листопада 2012 року виданого в.о. ректора ДВНЗ "Ужгородський національний університет" Ващук Ф.Г. про переведення ОСОБА_1 на навчання за кошти державного бюджету з листопада 2012 року студентів-контрактників медичного факультету. Наказ № 1614/01-07 від 06 листопада 2012 року виданого в.о. ректора ДВНЗ "Ужгородський національний університет" Ващук Ф.Г. про переведення ОСОБА_1 на навчання за кошти державного бюджету з листопада 2012 року студентів-контрактників медичного факультету - скасувати. Визнати бездіяльність ректора ВДНЗ "Ужгородський національний університет" Смоланка В.І. - протиправною. Зобов'язати ректора ВДНЗ "Ужгородський національний університет" Смоланка В.І., не чинити перешкоди у користуванні правом, передбачене пункту 21 III Розділу "Порядку працевлаштування випускників державних вищих (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням), затверджене Наказом Міністерства охорони здоров'я України №367 від 25.12.1997 року, а саме надати позивачеві необхідні реквізити для відшкодування вартості навчання та після повного відшкодування видати довідку про надання можливості самостійного працевлаштування" (а.с.а.с. 108, 109).

26 січня 2014 року до суду надійшло клопотання позивача про залучення співвідповідачів, а саме позивач просив суд залучити в якості співвідповідачів Міністерство освіти і науки України (місцезнаходження м. Київ, пр. Перемоги, буд. 10), а також Міністерство охорони здоров'я України (місцезнаходження м. Київ, вул. Грушевського, 7). Крім того, позивач надав суду позовну заяву в новій редакції зі зменшеними позовними вимогами, якою просив суд позов із зменшеними позовними вимогами задовольнити. Зокрема, позивач просив зобов'язати відповідачів, а саме Міністерство освіти і науки України, Міністерство охорони здоров'я України та ректора Ужгородського національного університету Смоланка В.І. не чинити перешкоди у користуванні правом позивача, передбачене пунктом 2 частиною 21 III розділу "Порядку працевлаштування випускників державних вищих (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням", затверджене Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 367 від 25.12.1997 року, а саме надати позивачеві необхідні реквізити для відшкодування вартості навчання та компенсувати всі витрати. Позивачем також подано заяву про уточнення позовних вимог якою остаточно просив суд: позов із зменшеними позовними вимогами задовольнити. Зобов'язати відповідачів, а саме Міністерство освіти і науки України, Міністерство охорони здоров'я України та ректора Ужгородського національного університету Смоланка В.І. не чинити перешкоди у користуванні правом позивача, передбачене пунктом 2 частиною 21 III розділу "Порядку працевлаштування випускників державних вищих (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням", затверджене Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 367 від 25.12.1997 року, а саме надати позивачеві необхідні реквізити для відшкодування вартості навчання та компенсувати всі витрати (а.с. 124).

В подальшому, а саме 02 лютого 2015 року під час судового розгляду справи позивачем було подано суду заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просить суд позов задовольнити повністю; визнати бездіяльність ректора ВДНЗ "Ужгородський національний університет" Смоланка В.І. - протиправною; зобов'язати ректора ВДНЗ "Ужгородський національний університет" Смоланка В.І., не чинити перешкоди позивачеві у користуванні правом, передбаченому пунктом 21 III Розділу "Порядку працевлаштування випускників державних вищих (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням", затвердженому Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 367 від 25.12.1997 року, та видати довідку про надання можливості самостійного працевлаштування (а.с. 127). Таким чином позивач просить задовольнити позовну заяву у її первинному варіанті.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 24 липня 2008 року між позивачем як Замовником освітніх послуг та Ужгородським національним університетом був укладений Договір про оплатне навчання, відповідно до якого виконавець (Ужгородський національний університет) прийняв на себе зобов'язання за рахунок коштів позивача здійснити його навчання (надати освітню послугу) за напрямком підготовки "Медицина. Лікувальна справа", строк дії договору встановлювався з 01 вересня 2008 року до 30 червня 2014 року. Разом з тим, відповідач, без згоди позивача, 16 листопада 2012 року видав наказ № 1614/01-07, без роз'яснення його наслідків, згідно якого, ОСОБА_1, у зв'язку з наявністю вакантних місць, було переведено на навчання за кошти державного бюджету з листопада 2012 року. В 2014 році, після складання державних іспитів, позивачеві було надано направлення для проходження інтернатури за призначенням, з яким позивач категорично не згідний. Не погодившись з даним направленням позивач звернувся із відповідною заявою до ректора ДВНЗ "УжНУ" Смоланка В.І., в якій просив дозволити скористатись йому правом, яке передбачене п. 21 III Розділу "Порядку працевлаштування випускників державних вищих (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням", що затверджений Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 367 від 25 грудня 1997 року, тобто відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Однак, відповідач, листом від 04 серпня 2014 року, повідомив позивача, що з приводу даного питання, звернувся до Міністерства освіти і науки України. З відповіді на лист вбачається, що Законом України "Про вищу освіту" не передбачено відшкодування випускником у встановленому порядку до державного бюджету вартості навчання, а також відсутній механізм, який би зобов'язував випускника відшкодувати до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі понесені витрати. За наведених вище обставин позивач вважає, що відповідач своєю бездіяльністю порушує його права та інтереси.

У судове засідання 13 травня 2015 року позивач не з'явився та не забезпечив явку свого представника, проте 16 квітня 2015 року надав суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі (а.с. 174).

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 173)

Відповідно до статті 128 частини 4 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Таким чином справа розглядається за відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 24 липня 2008 року між Ужгородським національним університетом, як Виконавцем та ОСОБА_1 як Замовником освітніх послуг був укладений договір про платне навчання, відповідно до цього договору Виконавець прийняв на себе зобов'язання за рахунок коштів Замовника здійснити навчання (надати освітню послугу) за напрямком підготовки "Медицина. Лікувальна справа", строк дії договору встановлювався з 01 вересня 2008 року до 30 червня 2014 року (а.с. 12).

Відповідно витягу з наказу № 297/01-05 від 18 серпня 2008 року позивача з 01 вересня 2008 року було зараховано студентом першого курсу медичного факультету денної форми навчання за напрямком лікувальна справа (а.с. 98).

18 листопада 2010 року Ужгородським Національним Університетом на підставі рапорту декана факультету було видано наказ з питань оплати за навчання студентів-контрактників за № 1739/01-07. Відповідно до цього наказу, за рахунок вакантних місць державного замовлення звільнено від оплати за навчання у 2010-2011 навчальному році ряд студентів контрактників, серед яких був і ОСОБА_1 (а.с. 91).

14 грудня 2011 року Ужгородським Національним Університетом було видано наказ з питань оплати за навчання №1766/01-07. Відповідно до цього наказу, за рахунок вакантних місць державного замовлення звільнено від оплати за навчання у 2011-2012 навчальному році ряд студентів контрактників серед яких був і ОСОБА_1 (а.с. 92).

27 вересня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до декана медичного факультету із заявою, якою просив звільнити його від оплати навчання у зв'язку з важким матеріальним станом (а.с. 152).

06 листопада 2012 року на підставі рапорту декана факультету Болдіжара О.О. в.о. ректора ДВНЗ "Ужгородський національний університет" виданий наказ з питань оплати за навчання за № 1614/01-07. Відповідно до цього наказу, у зв'язку з наявністю вакантних місць з листопада 2012 року переведено на навчання за кошти державного бюджету ряд студентів контрактників медичного факультету серед яких був і ОСОБА_1 (а.с. 93).

Судом встановлено, що позивачеві було видане направлення на роботу № 34 від 06 березня 2014 року (а.с. 33). Відповідно до вказаного направлення позивач у червні 2014 року закінчив ДВНЗ "Ужгородський національний університет" за спеціальністю лікувальна справа. Також у направленні вказано, що позивача направляється у розпорядження Департаменту ОЗ Черкаської ОДА, Жашківської ЦРЛ, Тетерівської АЗПСМ для роботи на посаді лікаря загальної практики - сімейного лікаря. Дата прибуття у вказаному направленні вказана як 01 серпня 2013 року.

Під час судового розгляду даної справи представниками відповідача було звернуто увагу суду на те, що у даті прибуття, яка вказана у направленні на роботу, допущено описку у році, тобто замість 2014 помилково зазначено 2013.

Не погоджуючись з вищевказаним направленням позивачем 03 липня 2014 року на ім'я ректора ДВНЗ "Ужгородський Національний Університет" була подана заява відповідно до, якої останній відмовляється від проходження інтернатури за призначенням згідно Наказу МОЗ України № 367 від 25 грудня1997 р. "Про затвердження порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням", просив дозволу на відшкодування коштів, що були витрачені державним бюджетом на його навчання та видати йому довідку про надання можливості самостійно працевлаштуватися (а.с. 14).

04 серпня 2014 року за № 2139/01-27 позивачу була надана відповідь відповідно до, якої його було повідомлено про те, що Ужгородський національний університет листом від 04 серпня 2014 року 2138/01-27 (а.с. 40-41) звернувся до Міністерства освіти і науки України з проханням надати роз'яснення щодо порядку відшкодування коштів за період навчання в університеті (за отриману освітню послугу за рахунок держави) (а.с. 15).

Відповідно до пункту 8.1 Порядку, державними замовниками є міністерства, відомства, інші центральні органи виконавчої влади, Міністерство охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управління охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, обласні, Київська та Севастопольська міські санепідстанції, обласні, Київська та Севастопольська структурні міські підрозділи "Фармація".

Випускники вищих навчальних закладів, яким присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою різних освітньо-кваліфікаційних рівнів і які працевлаштовані на підставі направлення на роботу, вважаються молодими фахівцями протягом трьох років з моменту укладення ними трудового договору із замовником. Час навчання в інтернатурі до цього терміну не включається (пункт 2 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992).

Таким чином ДВНЗ "Ужгородський національний університет не являється у даному випадку замовником, а надає лише освітні послуги.

Відповідно до пункту 21 Порядку працевлаштування випускників державних вищих (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням", що затверджений Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 367 від 25 грудня 1997 року (далі по тексту Порядок), випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов'язку прибути на роботу за призначенням. У разі, якщо випускник не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у п. 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Тобто у випускника у даному випадку, існує обов'язок, щодо відшкодування вартості навчання та компенсувати всі витрати саме замовникові.

Відповідно до пункту 3.12.3.5, абзацу 3 Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, що затверджене наказом Міністерства Освіти України № 161 від 02 червня 1993 року (втратило чинність 29 грудня 2014 року), студенту, який захистив дипломний проект (роботу), склав державні екзамени відповідно до вимог освітньо-професійної програми підготовки, рішенням державної комісії присвоюється відповідно освітній рівень (кваліфікація), видається державний документ про освіту (кваліфікацію).

Відповідно до пункту 5 Порядку, керівники вищих закладів освіти після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою, уміщеною в додатку 1.

Відповідно до пункту 9 Порядку, у випадку розірвання угоди, передбачену пунктом 5 цього Положення, із причин: - встановлення інвалідності I або II групи, внаслідок чого випускник не може стати до роботи за місцем призначення; - встановлення інвалідності I або II групи у дружини (чоловіка) випускника, у одного з батьків (або осіб, які замінюють батьків) випускника; - якщо випускник - вагітна жінка, мати або батько, які мають дитину у віці до трьох років або дитину, яка згідно з медичним висновком потребує догляду (до досягнення нею шестирічного віку); одинока мати або батько, які мають дитину до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; - у разі проходження чоловіком (дружиною) військової служби (крім строкової), в тому числі за контрактом, на посадах рядового, сержантського й старшинського складу, прапорщиків, мічманів та офіцерів у Збройних Силах, Національній гвардії, Прикордонних військах, Службі безпеки, а також інших військових формуваннях, створених відповідно до законодавства України, та служби в органах внутрішніх справ поза місцем розташування замовника; - у разі вступу випускників вищих закладів освіти I - II рівнів акредитації до вищих закладів освіти III - IV рівнів акредитації. У цих випадках за рішенням комісії з працевлаштування випускників видається довідка про надання можливості самостійного працевлаштування (додаток 4).

Таким чином умови, при настанні яких видається довідка про надання можливості самостійного працевлаштування, встановлені вказаним Порядком і позивач не підпадає під критерії при наявності яких видається довідка про надання можливості самостійного працевлаштування.

Таким чином судом не встановлено протиправної бездіяльності відповідача, не встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача саме відповідачем, а відтак у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Ректора Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" Смоланки Володимира Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дію - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко