Справа № 361/1411/2015-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/1411/2015-а Головуючий у 1-й інстанції: Василишин В.О. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Толстунової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварського району Київської області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварського району Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварського району Київської області про визнання дій щодо надання йому довідки № 79 від 09 лютого 2015 року про заробітну плату за роботу у зонах небезпечності по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у містах Чорнобиль та Прип'ять без включення одноразової грошової допомоги в розмірі 500 крб. протиправними; зобов'язання включити в довідку про заробітну плату за роботу в населених пунктах відчуження Чорнобиль, Прип'ять з 30 липня 1986 року по 06 жовтня 1986 на підставі Розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року, за роботу у зонах небезпечності по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС одноразової грошової допомоги в розмірі - 500 крб., заробітної плати в розмірі - 863, 27 крб., з урахуванням коефіцієнтів 3,5 відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 207-7 від 10 червня 1986 року й надати довідку з урахуванням зазначених виплат; зобов'язання здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату під час виконання ним службових обов'язків у зонах небезпечності у містах Чорнобиль та Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме нарахованої одноразової грошової допомоги в розмірі - 500 крб., заробітної плати в розмірі - 863,27 крб., і виплатити йому недоплачені суми підвищень до пенсії з урахуванням вже проведених виплат, починаючи з 01 грудня 2014 року.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо надання ОСОБА_2 довідки про заробітну плату за роботу в населених пунктах відчуження Чорнобиль та Прип'ять з 30 липня 1986 року по 06 жовтня 1986 рік по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 09 лютого 2015 року за № 79 без включення одноразової грошової допомоги в розмірі - 500 крб. Зобов'язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області включити у довідку про заробітну плату ОСОБА_2 на підставі Розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року, Постанови УРСР і Української Ради професійних союзів № 207-7 від 10 червня 1986 року за роботу в населених пунктах відчуження Чорнобиль та Прип'ять з 30 липня 1986 року по 06 жовтня 1986 рік по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову грошову винагороду в розмірі - 500 крб. і надати довідку з урахуванням зазначених виплат. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у місті Броварах та Броварському районі Київської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату під час виконання ним службових обов'язків в населених пунктах відчуження Чорнобиль та Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме нарахованої одноразової грошової допомоги в розмірі - 500 крб., заробітної плати в розмірі - 863,27 крб. та виплатити йому недоотриману суму пенсії починаючи - із 01 грудня 2014 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції в зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є пенсіонером і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області та отримує пенсію як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії, також є інвалідом ІІ групи із захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Київською облдержадміністрацією 04 лютого 2003 року й посвідченням серії НОМЕР_2, виданим 10 лютого 2003 року РЕВ ГУ МВС України в Київській області.

Із довідки від 09 лютого 2015 року за № 79, виданої Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області вбачається, що за роботу в населених пунктах відчуження Чорнобиль, Прип'ять з 30 липня 1986 року по 06 жовтня 1986 рік по місцю роботи УВС в Київській області на посаді інспектора, ОСОБА_2 виплачена заробітна плата з урахуванням коефіцієнта 3,5 відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року за № 207-7 в сумі - 863, 27 крб.

У маршрутному листі № 20/Г-240 від 08 жовтня 2003 року, виданого Головним управлінням Міністерство внутрішніх справ України в Київській області зазначено, що старший лейтенант міліції ОСОБА_2 під час участі в заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зонах відчуження з 30 липня 1986 року по 06 жовтня 1086 року отримав радіаційну дозу опромінення в 18,45 бер.

Листом № 412/Г-01 від 18 листопада 2014 року управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області повідомило ОСОБА_2 на його заяву від 12 листопада 2014 року № 412/7, що для перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків (стаття 54 Закону) необхідно надати довідку про заробітну плату в зоні відчуження.

09 лютого 2015 року, на заяву позивача від 19 січня 2015 року, Головне Управління МВС України в Київській області надало довідку № 79 про заробітну плату за роботу в населених пунктах відчуження Чорнобиль, Прип'ять за період з 30 липня 1986 року по 06 жовтня 1986 року по місцю роботи УВС в Київській області на посаді інспектора й зазначило, що фактична заробітна плата в зоні відчуження, із якої визначається нарахування йому пенсії, нарахована в сумі - 863, 27 крб. При цьому кошти за отриману підвищену дозу радіоактивного опромінення в розмірі - 500 крб. в довідці зазначені не були.

Вважаючи свої права вказаними діями відповідачів порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області безпідставно не включило у довідку про заробітну плату позивача на роботі в населених пунктах відчуження Прип'ять та Чорнобиль одноразову грошову винагороду в розмірі - 500 крб.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII, видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами.

Відповідно до Розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» № 964 рс від 17 травня 1986 року - в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації і у зв'язку чим не допускається для подальшої роботи у зазначених зонах небезпечності, йому виплачується одноразова винагорода в розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ-трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівникам - 300 крб.

Крім того, Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" було введено зони небезпечності в залежності від рівня радіоактивного забруднення території з відповідною оплатою, а саме: в 3-й зоні небезпечності - з п'ятикратному розмірі в порівнянні з встановленими діючим законодавством нормами, з 2-й зоні - чотирикратному розмірі і в 1-й зоні - трьохкратному розмірі. Ці норми в оплаті роботи в зонах небезпечності були поширені на осіб начальницького і рядового складу органів Внутрішніх справ СРСР, які були задіяні на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання" від 14 січня 1998 року № 15/98-ВР, основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення може досягти 50 мілізівертів здійснюється евакуація людей. 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Згідно примітки ч. 1 ст. 5 вищевказаного Закону, 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Відповідно до розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-р, з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, органам внутрішніх справ дозволено перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Крім того, доручено МВС та Мінсоцзахисту призначати і перерахувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з названим розпорядженням грошового утримання.

Так, розпорядженням Ради Міністрів СРСР "Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації аварії на ЧАЕС" від 23 травня 1986 року № 1031рс передбачено поширити, в тому числі і на військовослужбовців керівного і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, порядок і розміри підвищення оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс. При цьому грошове утримання у збільшених розмірах виплачувати виходячи із посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам і мічманам також із окладів по військовому і спеціальному званню.

Постановою ЦК КПРС Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і Всесоюзного ЦК Професійних Союзів № 524-156 від 07 травня 1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» надано право керівникам підприємств і організацій проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, по підвищеним до 100% розмірів підвищення ставок і посадовим окладам.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24 березня 1995 року (далі Закон № 108/95-ВР) передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до статті 2 Закону № 108/95-ВР основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. N 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС та за роботу в населених пунктах відчуження Чорнобиль, Прип'ять з 30 липня 1986 року по 06 жовтня 1986 рік по місцю роботи УВС в Київській області на посаді інспектора, ОСОБА_2 виплачена заробітна плата з урахуванням коефіцієнта 3,5 відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року за № 207-7 в сумі - 863, 27 крб.

Згідно маршрутного листа ГУ МВС України по Київській області № 20/Г-240 від 08 жовтня 2003 року, ОСОБА_2 при участі в заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 30 липня 1986 року по 06 жовтня 1086 року отримав радіаційну дозу опромінення в 18,45 бер.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області безпідставно не включило у довідку про заробітну плату позивача за роботу в населених пунктах відчуження Чорнобиль та Прип'ять з 30 липня 1986 року по 06 жовтня 1986 рік по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову грошову винагороду в розмірі в розмірі 500 крб., оскільки таке грошове забезпечення за службові відрядження входять в структуру заробітної плати.

Дана позиція узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 03 жовтня 2013 року у справі № К/9991/70024/12.

За змістом ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч зазначеним вимогам відповідачі не надали доказів правомірності своїх дій та рішень, які становлять предмет оскарження по даній адміністративній справі.

Доводи, наведені відповідачами в апеляційних скаргах, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів зазначає, що відповідачами не було доведено законність та обґрунтованість прийнятих ним рішення, а тому суд першої інстанції дійшов правильних висновків про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварського району Київської області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Ухвалу в повному тексті виготовлено 18.05.2015 року.

.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.