Справа № 2-а-1561/11,6а/303/13/15
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № 876/3584/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Багрія В.М., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 березня 2015 року у справі за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про зміну способу виконання рішення суду,-

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області звернувся в суд з поданням про зміну способу виконання рішення суду із зобов'язання на стягнення з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої суми разової грошової допомоги.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 березня 2015 року в задоволенні подання відмовлено.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржив відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області, покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і винести нову ухвалу якою задоволити подання про зміну способу виконання судового рішення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у зв'язку з виконанням боржником зобов'язальної частини рішення про нарахування соціальних виплат, але відсутністю бюджетного фінансування, реальне виконання рішення суду можливе лише шляхом зміни способу його виконання.

Клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому апеляційний суд, у відповідності до ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні подання про зміну способу та порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що змінивши спосіб виконання постанови із зобов'язання виплатити щорічну одноразову допомогу на стягнення конкретної суми цієї допомоги, відбудеться фактична зміна постанови суду по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судами всіх інстанції при розгляді справи.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними з таких міркувань.

Як вбачається із матеріалів справи старшим державним виконавцем постановою від 19.07.2013 року було відкрито виконавче провадження із виконання виконавчого листа № 2-а-1561/11 виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області (а.с. 43-44).

Станом на день подачі заяви, боржник виконав зазначений вище виконавчий лист в частині нарахування разової грошової допомоги з врахуванням раніше проведених виплат, однак вказав про неможливість виплати нарахованої суми з причин відсутності бюджетного фінансування на ці видатки.

Згідно з частиною першою статті 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами пункту 2 частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Аналіз резолютивної частини постанови суду та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій.

Відтак, суд першої інстанції звернув увагу та врахував відмінності між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів, та прийняв обґрунтоване рішення.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що «захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Вирішення питання про стягнення коштів як заборгованості невиплаченої допомоги, яка нарахована у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 березня 2015 року у справі № 2-а-1561/11, 6а/303/13/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді В.М.Багрій

В.Я.Качмар