Справа № 657/268/15-а
Суддя: Максимович І. В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 657/268/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015 року Каланчацький районний суд Херсонської області

в складі:

головуючого судді Максимович І. В. ,

при секретарі Сібовій А.І., Боровинській С.В.,Шаховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Каланчак адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача: ОСОБА_2 до відповідача Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області про поновлення на посаді, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, в якому просить поновити пропущений строк для звернення до суду з даним позовом, скасувати рішення Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області ХL111 (43) сесії У1 скликання від 10.12.2014 року "Про дострокове припинення повноважень секретаря Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області ОСОБА_1", поновити її на посаді секретаря Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, стягнути з Олександрівської сільської ради на користь її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, зобов"язати Олександрівську сільську раду Каланчацького району Херсонської області відшкодувати їй матеріальну шкоду, понесену в результаті лікування в розмірі 2385, 75 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що 05 листопада 2010 року була обрана секретарем Олександрівської сільської ради, що підтверджується записом в трудовій книжці за № 17 від 05 листопада 2010 року. 10 грудня 2014 року рішенням ХLIII(43) сесії VI скликання її було звільнено з посади в зв"язку з достроковим припиненням повноважень. Однак, зазначене звільнення вважає незаконним, так як її звільнення проведено з порушення вимог чинного законодавства. Так, звільнення відбулося в період її тимчасової непрацездатності, з рішенням про звільнення вона ознайомлена не була, в зазначеному рішенні не визначено жодної причини звільнення. В зв"язку з незаконним звільненням їй було завдано моральні страждання, які вона оцінює в 5000 грн. та нею було понесено додаткові матеріальні витрати на лікування в сумі 2385 грн., оскільки в результаті протиправних дій відповідача її хвороба загострилася.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача Олександрівської сільської ради Лабушний Андрій Григорович в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні з огляду на необгрунтованість вимог. Так, рішення про звільнення позивача вважає обґрунтованим, оскільки дане рішення про звільнення було прийнято на сесії ради в зв"язку з неналежним виконанням позивачем свої трудових обов"язків. Крім того, дострокове звільнення секретарів сільських рад входить до повноважень ради, при цьому наявність додаткових умов для звільнення не є необхідним.

Судом встановлено слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 1, 3 частини 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування" правовийстатус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей,передбачених цим Законом.

Статтею 20 ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлені підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування, які можуть бути як загальними, що передбачені Кодексом законів про працю України, так і спеціальними, що визначені ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України.

Право кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, закріплене в статті 43 Конституції України. Вказаною статтею громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини третьої статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів"(із змінами і доповненнями) (далі - Постанова № 9) зазначено, що розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано листок непрацездатності (або, у встановлених законом випадках, довідку) про його тимчасову непрацездатність.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача рішенням ХLIII(43) сесії VI скликання від 10 грудня 2014 року було звільнено з займаної посади в зв"язку з достроковим припиненням повноважень. Згідно листа непрацездатності Каланчацької центральної районної лікарні від 10 грудня 2014 року серії АГН № 140922 позивач ОСОБА_1 з 10 грудня 2014 року перебувала на лікарняному. Отже, відповідачем було звільнено позивача у період її тимчасової непрацездатності, що є порушенням вимог діючого законодавства.

Відповідно до вимог статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Звільняючи позивача із займаної посади у період тимчасової непрацездатності, відповідач допустив порушення трудового законодавства, а тому суд вважає, що зазначені порушення є підставою для поновлення позивача на роботі.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України вiдшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працiвнику провадиться у разi, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язкiв i вимагають вiд нього додаткових зусиль для органiзацiї свого життя.

Враховуючи вищевикладене, та незаконність звільнення позивача у період її тимчасової непрацездатності, що призвело до моральних страждань та втрати нормальних життєвих зв'язкiв, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 2000 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року 100 (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, понесена в результаті лікування в сумі 2385,75 грн., оскільки в зв"язку з неправомірними діями відповідача позивач змушена була понести додаткові витрати на лікування.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст. ст. 232, 235, 237-1 КЗпП України ст. ст. 11, 17, 18, 94, 159 - 163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1, представник позивача: ОСОБА_2 до відповідача Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області про поновлення на посаді, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Поновити позивачу ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду з позовом до Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області про поновлення на посаді, оплату вимушеного прогулу та відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Скасувати рішення Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області ХL111 (43) сесії У1 скликання від 10.12.2014 року "Про дострокове припинення повноважень секретаря Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області ОСОБА_1".

Поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області.

Стягнути з Олександрівської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Зобов"язати Олександрівську сільську раду Каланчацького району Херсонської області відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну шкоду, понесену в результаті лікування в розмірі 2385, 75 грн..

Зобов"язати Олександрівську сільську раду Каланчацького району Херсонської області відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн..

Стягнути з Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Стягнути з Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Стягнути з Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області на користь держави судовий збір у розмірі 1827,00 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Каланчацький районний суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови.

Суддя І. В. Максимович

Повний текст постанови виготовлено: 18.05.2015 року