Справа № 824/521/15-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/521/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Григораша В.О.;

за участю:

секретаря судового засідання - Сопко В.Ю.;

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2;

відповідача - Якименко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом прокурора ОСОБА_4 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби міського управління юстиції Якименко Тетяни Віталіївни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_4 (позивач) просила: визнати нечинним рішення №19179940 від 09.02.2015 року про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Якименко Тетяни Віталіївни (відповідач); визнати нечинним рішення №19316098 від 13.02.2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Якименко Тетяни Віталіївни; зобов'язати відповідача провести державну реєстрацію припинення обтяження на нерухоме майно, а саме житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходять за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зняття їх відчуження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, накладену на підставі повідомлення від 10.04.1974 року "Чернівецького дослідно-експериментального заводу".

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_4 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на присадибній земельній ділянці, загальною площею 0,0656 га, за адресою АДРЕСА_1 (далі - житловий будинок), які вона успадкувала після смерті її чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

З метою укладення та посвідчення договору дарування належного позивачу житлового будинку своїй онуці - ОСОБА_1, позивач разом з онукою звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Наталії Миколаївни.

Проте, згідно витягу за результатами пошуку інформації про зареєстровані права, їх обтяження на об'єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що на вказаний житловий будинок з належним до нього будівлями і спорудами накладена заборона його відчуження згідно повідомлення №б/н Чернівецького дослідно-експериментального заводу від 10.06.1974 року, при цьому об'єктом обтяження значиться померлий ОСОБА_5.

Виконати вимоги ч. 3 ст. 55 Закону України "Про нотаріат" приватним нотаріусом Лірниченко Н.М. видалось неможливим, оскільки в Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записів щодо суб'єкта "Чернівецький дослідно-експериментальний завод" чи його правонаступників не знайдено.

У зв'язку із вказаним, приватним нотаріусом було винесено постанову №228/02-31 від 18.08.2014 року, якою відмовлено позивачу та ОСОБА_1 у посвідченні договору дарування житлового будинку, при цьому було роз'яснено, що зазначена постанова, у відповідності до ст. 50 Закону України "Про нотаріат" може бути оскаржена до Першотравневого районного суду м. Чернівці за місцем розташування робочого місця приватного нотаріуса Лірниченко Н.М. в порядку позовного провадження протягом 3-х років.

Не погоджуючись із постановою приватного нотаріуса, позивач оскаржив її до Першотравневого районного суду м. Чернівці. Під час судового розгляду, судом було встановлено, що на успадкований позивачем житловий будинок з належним до нього будівлями та спорудами після смерті чоловіка, накладена заборона його відчуження. З цих підстав Першотравневим районним судом відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог.

З метою вирішення питання зняття заборони на відчуження належного позивачу майна, онука позивача ОСОБА_7, діючи за довіреністю, звернулась з відповідною письмовою заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Якименко Т.В. для проведення державної реєстрації припинення обтяження заборони на нерухоме майно.

Керуючись п. 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідач прийняв рішення №19179940 від 09.02.2015 року, яким зупинив розгляд заяви, у зв'язку з неподанням всіх необхідних документів та встановив строк для подання необхідних документів.

Проте, усунути недоліки, визначені державним реєстратором, тобто надати такий документ необхідний для зняття обмеження є неможливим, оскільки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записів щодо суб'єктів "Чернівецький дослідно-експериментальний завод" чи його правонаступників не знайдено, що підтверджується Витягом - Результат перевірки правосуб'єктності особи на запит від 18.08.2014 року №19166702, який міститься у справі приватного нотаріуса Лірниченко Н.М.

Разом з тим, немаючи такого документа, ОСОБА_1, діючи за довіреністю, 13.02.2015 року повторно звернулась до відповідача по питанню розгляду її письмової заяви, щодо проведення державної реєстрації припинення обтяження заборони на нерухоме майно, зокрема житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

13.02.2015 року відповідачем, по причині ненадання ОСОБА_1 протягом п'яти днів з дня зупинення розгляду заяви від 09.02.2015 року документа про припинення обтяження, винесено рішення №19316098 про відмову у державній реєстрації припинення обтяження заборони на нерухоме майно, оскільки як стверджував представник позивача, такий документ представити неможливо.

Позивач вважаючи, що вищевказані рішення відповідача порушують його законні права та інтереси, звернувся до суду із позовом про їх скасування та зобов'язання відповідача провести державну реєстрацію припинення обтяження на нерухоме майно.

Відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами, надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що позивач звернувся в реєстраційну службу з заявою про державну реєстрацію припинення обтяження, накладеного Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою 24.03.2008 року за повідомленням «Чернівецького дослідно-експериментального заводу» від 10.06.1974 року, на об'єкт нерухомості майна, а саме житловий будинок по АДРЕСА_1.

Проте, у зв'язку з тим, що документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі передбаченому нормативно-правовими актами, а саме не надано документ, що підтверджує підстави для припинення обтяження накладеного Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою 24.03.2008 року за повідомленням «Чернівецького дослідно-експериментального заводу» від 10.06.1974 року, відповідачем прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Примірник вказаного рішення представник позивача отримав 09.02.2015 року, про що свідчить відповідний запис на рішенні.

Оскільки, позивачем у п'ятиденний строк не було усунуто недоліки з підстав яких було зупинено розгляд заяви, 13.02.2015 року відповідачем було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав. Примірник рішення про відмову отриманий позивачем 13.02.2015 року.

В судовому засіданні відповідач зазначив, що за відсутності документа про підстави припинення обтяження у нього були відсутні правові підстави для внесення відомостей про припинення обтяжень, які містяться в реєстрі обтяжень.

Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що рішення №19179940 від 09.02.2015 року про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень та рішення №19316098 від 13.02.2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень прийняті з дотриманням порядку та строку передбачених законодавством про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в межах повноважень наданих Законом.

Окрім того, відповідач зазначив, що втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Таким чином, вимога позивача щодо зобов'язання вчинити реєстраційні дії є такою, що суперечить вимогам законодавства України.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Розглянувши адміністративний позов, перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.09.2014 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Наталією Миколаївною, на підставі свідоцтва про право на спадщину №3060 від 12.11.2013 року (а.с. 26), проведено держану реєстрацію права приватної власності ОСОБА_4 на об'єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а саме: житлового будинку літ.А, цегла, загальною площею 82,60 кв.м., в т.ч. житловою площею 53,50 кв.м.; літня кухня літ.Б, цегла; гараж літ.В, цегла; сарай літ.Г, цегла; вбиральня літ.Д, цегла; огорожа №1-4, метал/дерево; вигрібна яма №5, бетон; криниця літ.К, бет.кільця (а.с. 7-8).

Також, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.11.2013 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Наталією Миколаївною, на підставі свідоцтва про право на спадщину №3063 від 12.11.2013 року (а.с. 25), проведено держану реєстрацію права приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 9).

18.08.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 звернулись до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Н.М. із проханням посвідчити їм договір дарування вищезазначеного нерухомого майна.

Розглянувши прохання ОСОБА_4 та ОСОБА_1, приватним нотаріусом Лірниченко Н.М. винесено постанову від 18.08.2014 року №228/02-31, якою відмовлено позивачу у посвідченні договору дарування житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами та земельної ділянки, у зв'язку з тим, що ними не подано приватному нотаріусу всі необхідні для вчинення такого виду нотаріальної дії документи, а також тим, що на відчуження зазначеного вище житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами є заборона відчудження, що накладена на підставі повідомлення від 1974 року юридичної особи - «Чернівецький дослідно-експериментальний завод», про яку відсутні будь-які відомості в Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців будівлями та спорудами, а тому вчинення такої нотаріальної дії без зазначених документів та при наявній забороні відчуження суперечить законодавству України. Копію постанови позивач отримав 18.08.2014 року (а.с.12-13).

Не погоджуючись із постановою приватного нотаріуса Лірниченко Н.М. №228/02-31 від 18.01.2014 року, позивач оскаржив її до Першотравневого районного суду м. Чернівці. За результатами розгляду позовної заяви, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/6335/14-ц від 05.02.2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконною постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено (а.с. 17).

З метою вирішення питання зняття заборони (обмеження) на відчуження належного позивачу майна, онука позивача - ОСОБА_7, діючи за довіреністю (а.с.18-19), 09.02.2015 року звернулась до Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме проведення державної реєстрації припинення обтяження - заборона на нерухоме майно на житловий будинок, що розташований за адресою - АДРЕСА_1 (а.с.38).

До заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_1 додано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №26572613 від 09.09.2014 року та квитанцію про сплату державного мита від 08.09.2014 року.

Згідно картки прийому заяви №19179103, заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень отримано та зареєстровано у базі даних заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 10115148 державним реєстратором Якименко Т.В. (а.с.47).

Розглянувши вказану заяву, державним реєстратором прав на нерухоме майно Якименко Тетяною Віталіївною прийнято рішення №19179940 від 09.02.2015 року про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.02.2015 року, у зв'язку з неподанням усіх необхідних документів, а саме: відсутній документ - підстава припинення обтяження. Примірник вказаного рішення представник позивача - ОСОБА_1 отримала 09.02.2015 року, що підтверджується відміткою про отримання на самому рішенні (а.с.45).

У зв'язку з тим, що після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про держану реєстрацію прав не усунуто обставини, що були підставою для прийняття такого рішення, відповідачем прийнято рішення №19316098 від 13.02.2015 року, яким відмовлено у державній реєстрації припинення обтяження - заборона на нерухоме майно на житловий будинок, що розташований за адресою - АДРЕСА_1. Примірник вказаного рішення представник позивача - ОСОБА_1 отримала 13.02.2015 року, що підтверджується відміткою про отримання на самому рішенні (а.с.46).

Вважаючи рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Якименко Тетяни Віталіївни №19179940 від 09.02.2015 року про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень та рішення №19316098 від 13.02.2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень протиправними, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Також, судовим розглядом встановлено, що відповідно до Довідки архівного відділу Чернівецької міської ради від 05.12.2013 року №378 документи Чернівецького дослідно-експериментального заводу на державне зберігання в архівний відділ міської ради - не надходили (а.с.10). Відповідно до Довідки Державного архіву Чернівецької області від 03.12.2013 року №633 документи Чернівецького дослідно-експериментального заводу за 1974 рік до архіву не надходили, у зв'язку з чим видати архівну довідку про стаж роботи за цей період гр. ОСОБА_5 неможливо (а.с.11).

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV (Закон №1952-IV) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 (Порядок №868).

Відповідно до абз. 1 п. 2 Порядку №868 державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 16 Закону №1952-IV заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2. ст. 16 Закону №1952-IV реєстрація заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості їх надходження.

Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку. У разі подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подаються оригінали електронних документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, або електронні копії оригіналів документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, виготовлені шляхом сканування таких документів у паперовій формі (ч. 3. ст. 16 Закону №1952-IV).

Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не приймається у разі відсутності документа, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень (ч. 4 ст. 16 Закону №1952-IV).

Відповідно до ч. 8 ст. 16 Закону №1952-IV державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі заяви органу або посадової особи, якими встановлено обтяження, особи, в інтересах якої встановлено обтяження, уповноваженої ними особи.

Вимоги до документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень визначаються статтею 17 Закону №1952-IV. Частиною третьою вказаної статті документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною другою ст.19 Закону №1952-IVДержавна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: 1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; 2) рішень судів, що набрали законної сили; 3) ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; 4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; 5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; 7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.74 Порядку №868 для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 75 Порядку №868 передбачено, що документами, які підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: 1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; 3) визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договір, укладений у порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат; 6) закон, яким встановлено заборону на користування та/або розпорядження нерухомим майном; 7) інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону №1952-IV у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

Якщо заявник протягом п'яти робочих днів після отримання письмового повідомлення виконав вимоги державного реєстратора, загальний строк розгляду заявленого права продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення (ч. 2 ст. 22 Закону N1952-IV).

У разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень (ч. 3 ст. 22 Закону N1952-IV).

Також, відповідно до п. 16 Порядку №868 у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Якщо протягом п'яти робочих днів після отримання заявником рішення про зупинення розгляду заяви до органу державної реєстрації прав, нотаріуса не надійшли документи, які підтверджують усунення в повному обсязі обставин, що були підставою для прийняття такого рішення, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Відповідно до п. 28 Порядку №868 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

Згідно п. 5-4 ч. 1 ст. 24 Закону №1952-I у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення.

Як встановлено з матеріалів справи представником позивача - ОСОБА_1 до заяви про держану реєстрацію прав та їх обтяжень додано лише Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №26572613 від 09.09.2014 року та квитанцію про сплату державного мита від 08.09.2014 року. Водночас документів, які у відповідності до положень Закону №1952-I та Порядку №868 підтверджують підстави для припинення обтяження на нерухоме майно до заяви позивачем не додано.

Зважаючи на неповне подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав та обтяжень, суд вважає, що відповідач, керуючись ч. 1 ст. 22 Закону №1952-IV та п. 16 Порядку №868, правомірно виніс рішення №19179940 від 09.02.2015 року про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень.

Крім того, як встановлено судовим розглядом та не заперечувалось представником позивача під час розгляду даної справи, протягом встановленого законодавством строку, від представник позивача - ОСОБА_1 не надійшли документи, які підтверджують усунення в повному обсязі обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень №19179940 від 09.02.2015 року, у зв'язку з чим, суд вважає, що у відповідності до ст. 24 Закону №1952-IV та пунктів 24 та 28 Порядку №868 відповідачем правомірно прийнято рішення №19316098 від 13.02.2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що приймаючи оскаржувані рішення №19179940 від 09.02.2015 року про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень та рішення №19316098 від 13.02.2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, державний реєстратор прав на нерухоме майно діяв в межах своїх повноважень та у спосіб визначений Законом, а тому відсутні підстави для визнання їх не чинними чи протиправними.

Щодо позовних вимог щодо зобов'язання відповідача провести державну реєстрацію припинення обтяження на нерухоме майно, а саме житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходять за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зняття їх відчуження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, накладену на підставі повідомлення від 10.04.1974 року "Чернівецького дослідно-експериментального заводу", суд вважає, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративні суди згідно частини третьої статті 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень наділені правом перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 КАС України. Відповідно до пункту 2 частини другої цієї норми у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Проте, такий спосіб захисту може бути застосований лише тоді, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом. У випадку, коли суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, суд може лише вказати норми закону, які відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії, з урахуванням встановлених судом обставин.

Повноваження державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі при проведенні державної реєстрації припинення обтяження на нерухоме майно врегульовані Законом №1952-I та Порядком №868. При цьому суб'єкт владних повноважень врахує ряд факторів необхідних для прийняття відповідного рішення, тому дотримуючись принципів законності, поділу влади, а також компетенції визначеної Конституцією та законами України, суд не має права перебирати на себе повноваження інших органів державної влади, зокрема у питанні реалізації державним реєстратором прав на нерухоме майно компетенції встановленої Законом.

На думку суду, позивач звертаючись до суду з вимогою зобов'язати відповідача провести державну реєстрацію припинення обтяження на нерухоме майно обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки суд не може зобов'язати відповідача вчиняти те, що останній зобов'язаний вчиняти в силу та у відповідності до Закону.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень довів належним чином правомірність прийнятих ним рішень, в той час як позивач не надав достатніх та належних доказів зворотного, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позов у відмовити у повному обсязі.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.О. Григораш

Постанова в повному обсязі складена 18 травня 2015 р.