Справа № 814/2211/14
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2014-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

13 жовтня 2014 року Справа № 814/2211/14

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Малих О. В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за

адміністративним позовом Державного підприємства «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034)

до відповідачів: 1. Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (вул. Декабристів, 41/23, м. Миколаїв, 54020);

2. Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області (вул. Декабристів, 41/23, оф. 800, м. Миколаїв, 54020)

третя особа: Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області (вул. Гмирьова, 1/1, м. Миколаїв, 54028)

про скасування постанови від 11.07.14р. ВП № 42920503, ВП № 43150643,

в с т а н о в и в:

Державне підприємство «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (далі - позивач) звернулося до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - відповідач) про скасування постанов про стягнення виконавчого збору ВП №42920503 та № 43150643 від 11.07.2014 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених у позовній заяві, додаткових поясненнях та наданих доказах (а.с. 3 - 4).

Відповідач позовні вимоги не визнав, в судовому засіданні зазначив, що оскаржувані постанови прийняті у відповідності до чинного законодавства, задоволенні позову просив відмовити.

Представники позивача та третьої особи надали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 25, 99). Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

На примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області перебували наступні виконавчі провадження:

- виконавче провадження № 42920503 від 14.04.2014 року відкрите на підставі вимоги про сплату боргу №ю-3268 від 04.03.2014 року, виданої ДПІ в Ленінському районі Миколаївської області;

- виконавче провадження №43150643 відкрите на підставі вимоги про сплату боргу №ю-3313 від 02.04.2014 року, виданої ДПІ в Ленінському районі міста Миколаєва.

Відповідно до Постанов про відкриття виконавчого провадження боржнику Державному підприємству «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» був наданий строк для самостійного погашення боргу:

- по виконавчому провадженню № 42920503 про стягнення 52 812,86 грн. до 21.04.2014 року;

- по виконавчому провадженню № 43150643 про стягнення 39 370,67 грн. до 13.05.2014 року.

Враховуючи, що позивачем відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2014 року (ЄДРВП № 42920503) та від 06.05.2014 року (ЄДРВП № 43150643) самостійно вимогу податкової у строк передбачений законодавством не виконано державним виконавцем 11.07.2014 року видано постанови про стягнення виконавчого збору.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Статтею 17 зазначеного Закону встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до норм вищевказаного Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, як такі що є виконавчими документи.

Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення немайнового характеру у строки передбачені статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника фізичної особи та відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, у постанові про відкриття вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк передбачений законодавством та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору, про що державним виконавцем було зазначено у постановах про відкриття виконавчого провадження.

Позивачем до суду були надані докази сплати заборгованості за вимогами Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області на підставі яких були відкрити виконавчі провадження, але як вбачається з назначених доказів заборгованість була сплачена вже після строку встановленого відповідачем для самостійного виконання Постанов держаного виконавця, а саме:

- по виконавчому провадженню № 42920503 про стягнення 52 812,86 грн. був встановлений строк до 21.04.2014 року, а борг сплачений 28.04.2014 року;

- по виконавчому провадженню № 43150643 про стягнення 39 370,67грн. був встановлений строк до 13.05.2014 року, а борг сплачений 19.05.2014 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене суд вважає, що позивач всупереч ст. 71 КАС України не довів суду ті обставини, якими він обґрунтовує позов.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.В. Малих