Справа № 1319/6623/12
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 р. Справа № 147817/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Мартинишина Р. С.;

представника позивача - Болюби О. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 14 серпня 2012 року в справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного управління юстиції у Львівській області, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2012 року Сихівським районним судом м. Львова зареєстровано позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного управління юстиції у Львівській області, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій державного виконавця протиправними; скасування постанови ВП № 32871696 від 01 червня 2012 року про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що виконавчий документ не містить дату прийняття і номер рішення, згідно з яким такий видано, ідентифікаційний код боржника та ідентифікаційний номер стягувача. Також зазначено, що виконання вказаного виконавчого листа не підвідомче відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 14 серпня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що у виконавчому листі були зазначені всі необхідні дані, які дозволяли відкрити виконавче провадження та здійснювати його подальше провадження. Також вказано, що виконання відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області рішення відповідає положенням ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з порушенням норм чинного законодавства.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що постановою ВП № 32871696 від 01 червня 2012 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Шестак О. В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-1513/10, виданого 21 травня 2012 року Сихівським районним судом м. Львова про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчений строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Вимоги до виконавчого документа визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, у виконавчому документі серед іншого повинні бути зазначені: дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності боржника, індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню.

У виконавчому листі № 2а-1513/10, виданому Сихівським районним судом м. Львова, наявні серед іншого дата прийняття рішення 06 грудня 2010 року, номер рішення 2а-1513/10, згідно з яким видано виконавчий лист. Ідентифікаційний код боржника та ідентифікаційний номер стягувача не зазначені, що свідчить про те, що такі дані суду не були відомі, що не суперечить ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, у виконавчому листі були зазначені всі необхідні дані, які дозволяли відкрити виконавче провадження та здійснювати його подальше провадження.

Крім цього, відповідно до п. 1.8 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15 грудня 1999 року, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не може бути скасована лише з формальних підстав, передбачених п. 3 ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (на даний час ст. 18 Закону «Вимоги до виконавчого документу»), які не перешкоджають подальшому провадженню виконавчих дій.

На підставі ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: 1) боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; 2) сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно ст. 63 до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», головні управління Пенсійного фонду України в областях є територіальними органами виконавчої дирекції Пенсійного фонду; на підставі Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління ПФУ від 27 червня 2002 року № 11-2, головні управління ПФУ в областях утворюють систему органів Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади.

Згідно ч.1 ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України; територіальні органи центрального органу виконавчої влади можуть утворюватись, ліквідовуватись, реорганізовуватись керівником центрального органу виконавчої влади як структурні підрозділи апарату центрального органу виконавчої влади за погодженням з міністром, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, та Кабінетом Міністрів України; територіальні органи центральних органів виконавчої влади можуть утворюватися в інших організаційно-правових формах у порядку, визначеному законодавством.

Із аналізу норм Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» випливає, що територіальний орган центрального органу виконавчої влади є структурним підрозділом апарату центрального органу виконавчої влади та може утворюватися у інших організаційно-правових формах, окрім територіального органу.

Таким чином, виконання відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області рішення, за яким боржником є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відповідає положенням ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки територіальний орган центрального органу виконавчої влади є одним із видів (форм) територіальних підрозділів такого органу влади, Головне управління Пенсійного фонду України і є складовою частиною (підрозділом) центрального органу виконавчої влади, тобто Пенсійного фонду України.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м. Львова від 14 серпня 2012 року в справі № 2а-6623/12/1319 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей

Ухвалу складено в повному обсязі 18 травня 2015 року.