Справа № 814/353/15
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

17 березня 2015 року Справа № 814/353/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за

адміністративним позовом: Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва (пр. Жовтневий, 55-е, м. Миколаїв, 54018)

до відповідача: Південного державно-виробничого впроваджувального центру нетрадиційних джерел енергії «Бояр» (пр. Леніна, 67, м. Миколаїв, 54017)

про: стягнення заборгованості в сумі 395,99 грн.,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва (надалі - позивач) звернулось до адміністративного суду з позовною заявою про стягнення з Південного державно-виробничого впроваджувального центру нетрадиційних джерел енергії «Бояр» (надалі - відповідач) в сумі 395,99 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач витрати на виплату різниці між сумою пенсій, призначених науковим працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року не відшкодував, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (арк. спр. 23).

Відповідач у судове засідання не з'явився. Ухвала суду від 09.02.2015 року про відкриття провадження в адміністративній справі та повістка про виклик від 27.02.2015 року, направлені за юридичною адресою відповідача, без вручення адресату повернулись (арк. спр. 14 - 17, 24 - 26).

Згідно ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення з повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність повноважних представників сторін, відповідно до ст. 128 КАС України, не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідач зареєстрований як юридична особа та є платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Пенсійного фонду України.

На підставі статті 13 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058), у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України від 13.12.1991 № 1977-ХІІ «Про наукову та науково-технічну діяльність» (далі - Закон № 1977) призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів, спрямованих із джерел, визначених Законом № 1977.

Відповідно до статті 24 Закону № 1977, різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних установ і організацій - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств і організацій в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств і організацій згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1826 від 13.12.2000 року (далі - Порядок), фінансування витрат на виплату різниці у розмірі пенсії працівникам державних небюджетних підприємств і організацій здійснюється за рахунок коштів цих підприємств і організацій, які планують Пенсійному фонду кошти на виплату зазначеної різниці.

Відповідно до п. 10 Порядку у разі призначення пенсій пенсіонерам, які мають стаж роботи не за місцем призначення пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення підприємствам і організаціям, зазначеним у пункті 8 цього Порядку, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цих підприємств, організацій.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку за місяць, та щомісячно до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцем знаходженням відповідні кошти фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Працівник Південного державно-виробничого впроваджувального центру нетрадиційних джерел енергії «Бояр» ОСОБА_1, який професійно займався науковою, науково-технічною, науково-організаційною або науково-педагогічною діяльністю, отримав право на пенсію згідно Закону № 1977.

Управлінням Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва направлено відповідачу повідомлення про суму витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом № 1977 і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів на 2015 рік, відповідно до яких Південного державно-виробничого впроваджувального центру нетрадиційних джерел енергії «Бояр» повинен був сплатити до Пенсійного фонду 395,99 грн. (арк. спр. 6).

Відповідач зазначену суму не сплатив.

Таким чином, заборгованість Південного державно-виробничого впроваджувального центру нетрадиційних джерел енергії «Бояр» до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва по відшкодуванню фактичних витрат на виплату різниці між сумою пенсій призначених науковим працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року складає 395,99 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи розрахунком заборгованості (арк. спр. 4).

Відповідно до статті 11, частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач своїм правом не скористався, заперечень на позов не надав, доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи не надав.

Згідно зі статтею 58 Закону України № 1058 Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання та інше, а таким чином є суб'єктом владних повноважень та має право звертатися з позовом до адміністративного суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11, 35, 94, 128, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Південного державно-виробничого впроваджувального центру нетрадиційних джерел енергії «Бояр» () суму боргу в розмірі 395,99 грн. (триста дев'яносто п'ять гривень 99 копійок) за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року на користь Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва ().

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.В. Малих