Справа № 815/1130/15
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1130/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у приміщенні суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання дій протиправними щодо відмови в обміні свідоцтва на постійне проживання серії НОМЕР_1, виданого СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 20.03.2008 року, НОМЕР_2 безстроково на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та щодо відмови в обміні свідоцтва на постійне проживання серії НОМЕР_3, виданого СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2008 року, НОМЕР_4 безстроково на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та про зобов'язання посадових осіб ГУ ДМС України в Одеській області провести процедуру обміну свідоцтва на постійне проживання.

Відповідно довідки секретаря судових засідань (а.с.99) на визначений час представник відповідача до залу судового засідання №16 Одеського окружного адміністративного суду не прибув, був належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, представник позивачів не заявив клопотання стосовно витребування додаткових письмових доказів по справі, допиту свідків чи експертів, а тому згідно ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України справа була розглянута в порядку письмового провадження.

Відповідач згідно ст.1 Закону України «Про міліцію», ст.6 Закону України «Про імміграцію» є місцевими підрозділами спеціально уповноваженого органу центральної виконавчої влади зі спеціальним статусом та згідно положень ст.10 Закону України «Про міліцію», ст.ст.5,9,12,24 Закону України «Про громадянство України» вони здійснюють повноваження щодо реєстрації факту набуття громадянства України, видачі паспорту громадянина України та документування цього факту, надання висновків про наявність чи відсутність у особи громадянства України, а тому їхні рішення дії чи бездіяльність з цього приводу, на підставі положень ст.55 Конституції України та п.1 ч.2 ст.17,104 КАС України можуть бути оскаржені в адміністративному суді та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Стаття 26 Конституції України гарантує громадянам України та інших держав, особам без громадянства рівні права та згідно ст.33 Конституції України вони мають право вільно перебувати та пересуватись територією України з підстав та у порядку, передбачених законом.

З 1994 року позивачі проживають на території України, згідно з договором між Урядом Союзу Радянських соціалістичних республік і Урядом Соціалістичної республіки В`єтнам про напрям і прийом в`єтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах і організаціях СРСР від 02.04.1981 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 було отримано посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1, виданого СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 20.03.2008 року, НОМЕР_2 безстроково.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 було отримано посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_3, виданого СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2008 року, НОМЕР_4 безстроково.

Крім того, позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом з дітьми постійно проживають у АДРЕСА_1

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з заявами про обмін посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку з досягненням 45-річного віку.

Листами Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 11.02.2015 року №5/3-81-71 та №5/3-80-Н відмовлено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в обміні посвідки та розпочато процедуру скасування рішення про надання дозволу на імміграцію в Україну. Проте позивачам не видавалося до сьогоднішнього часу жодного рішення.

Згідно ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземці та особи без громадянства можуть у встановленому порядку іммігрувати в Україну на постійне проживання або прибули для працевлаштування на визначений термін, а також тимчасово перебувати на її території. Порядок видачі дозволу на імміграцію, а також посвідки на постійне проживання та вирішення інших питань, пов'язаних з імміграцією іноземців та осіб без громадянства, визначається Законом України «Про імміграцію».

Іммігрантам надається право на перебування на території України з підстав передбачених законом (ст.1,3 Закону України «Про імміграцію»). Однак, ст.12 цього ж Закону передбачає випадки, коли спеціально уповноважений орган з питань імміграції має право скасувати власний дозвіл на імміграцію та застосувати заходити щодо видворення особи за межи території України. Так, згідно п.п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію може бути скасований органом, який його видав, якщо: з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; іммігранта засуджено в Україні до позбавлення полі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до абз.3 п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про імміграцію» вважаються такими, що мають дозвіл на імміграцію в Україну іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну до 06.03.1998 року за Угодою між Урядом СРВ та Урядом СРСР про направлення і прийняття в`єтнамських громадян на професійне навчання на роботу на підприємства і в організації СРСР від 02.04.1981 року, залишилися проживати в Україні і звернулися протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні.

Відповідно до п.п. 21-24 "Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1983 від 26.12.2002 року, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який його видав. Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу, який приймав рішення про надання такого дозволу. Департамент, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію".

Таким чином, посвідка на право постійного проживання в Україні є документом, який підтверджує це право, яке виникло у позивачів з надання Україною ним права на імміграцію у країну.

Згідно відповіді від 11.02.2015 року №80-71 (а.с.52) підставою для відмови у в обміні посвідки позивачам зазначено, що розпочата процедура скасування рішення про надання дозволу на імміграцію в Україну.

Разом з тим, представником відповідача не надано відповідних доказів та судом не встановлено, що за визначений проміжок часу з'явилися обставини, які б тягли за собою обґрунтування скасування дозволу на імміграцію та таке рішення було прийнято компетентним органом України, а тому відсутні підстави для зволікання органом ДМС України у проведенні обміну посвідки позивачів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, у зв'язку з чим підлягають задоволенню на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови в обміні посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1, виданого СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 20.03.2008 року, НОМЕР_2 безстроково на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

3. Визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови в обміні посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_3, виданого СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2008 року, НОМЕР_4 безстроково на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

4. Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області провести обмін посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1, виданого СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 20.03.2008 року, НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

5. Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області провести обмін посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_3, виданого СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2008 року, НОМЕР_4 безстроково на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а у разі прийняття постанови в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання постанови.

Суддя Єфіменко К.С.