Справа № 826/11763/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремторгсервіс-Інвест" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремторгсервіс-Інвест" до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремторгсервіс-Інвест" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, яка полягає у неналежному розгляді клопотання позивача від 11.02.2014 № 5 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою земельної ділянки.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити вимоги його позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремторгсервіс-Інвест» звернулось до Київської міської ради з клопотанням від 11.02.2014 № 5 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою земельної ділянки, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Оноре де Бальзака, 3-а. Орієнтовний розмір земельної ділянки - 7824 кв.м., цільове призначення - автостоянка, вид права користування - оренда.

За наслідками розгляду клопотання від 11.02.2014 №5 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради на адерсу позивача надіслав лист від 13.03.2014 №, в якому повідомив про те, що рішенням Київської міської ради від 13.11.2013 №540/10028 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вулиці Оноре де Бальзака вздовж лінії швидкісного трамваю (до вулиці Карла Маркса) у Деснянському районі міста Києва для паркування автотранспорту, влаштування, експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки надано комунальному підприємству «Київтранспарксервіс».

Вказуючи на протиправну бездіяльність у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою спірної земельної ділянки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до статті 9 Земельного кодексу України Київській міській раді надано повноваження у галузі земельних відносин.

Перелік конкретних повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин визначено у пунктах «а» - «л» статті 9 Земельного кодексу України.

Зокрема, їй належить право за пунктом «а»- розпорядження землями територіальної громади м. Києва, за пунктом «б» - передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, відповідно до Земельного кодексу України, за пунктом «в»- надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України.

На підставі пункту «м» статті 9 Земельного кодексу України, крім перелічених у попередніх пунктах повноважень, Київська міська рада має повноваження вирішувати інші питання у галузі земельних відносин, відповідно до Закону.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішення питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад, а за пунктом 2 статті 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» Київська міська рада має право визначати особливості землекористування.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Київська міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до змісту вказаної норми право власності або право користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності виникає лише за наявності рішення зазначених органів і тільки в межах, вказаних в цих рішеннях.

Тобто, такі повноваження на території м. Києва є виключною компетенцією Київської міської ради.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161-ХІV, встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно частини 2 статті 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: 1) зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; 2) надання земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки. В такому випадку розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, уповноваженим здійснювати розпорядження цією земельною ділянкою.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Пунктом 10 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, при наданні в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності укладенню договору оренди обов'язково має передувати рішення органу, що здійснює розпорядження землями державної чи комунальної власності (відповідно до компетенції, визначеної ст. 122 Земельного кодексу України з урахуванням п. 12 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, який діє до розмежування земель державної та комунальної власності).

Разом з тим, відповідно до статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" до додаткових прав Київської міської ради, пов'язаних зі здійсненням містом Києвом столичних функцій віднесено повноваження визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Так, Київською міською радою на пленарному засіданні було прийнято рішення від 28.02.2013 №63/9120, яким затверджено Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві, яким в свою чергу визначено особливості землекористування у місті Києві.

Розділом 2 зазначеного рішення врегульовано порядок отримання дозволу Київської міської ради на розроблення документації із землеустрою.

Відповідно до частини 3 статті 6 вказаного розділу, Департамент земельних ресурсів за результатами опрацювання клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, а також висновку Департаменту містобудування та архітектури щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації або ситуації та щодо наявних містобудівних умов і обмежень, який надається у випадках, передбачених цим Порядком, розробляє проект рішення Київської міської ради про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою із зазначенням орієнтовного розміру та меж земельної ділянки (або проект рішення про відмову у наданні такого дозволу), який розглядається Київською міською радою в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради, та у строк, встановлений законодавством.

Таким чином, обов'язок щодо розгляду клопотання зацікавленої особи про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та прийняття відповідного рішення може виникнути у Київської міської ради лише після розроблення Департаментом земельних ресурсів проекту відповідного рішення.

Дослідженням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що за дорученням заступника міського голови - секретаря Київради в Департаменті земельних ресурсів було розглянуто клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремторгсервіс-Інвест», за результатом якого надано відповідь у формі листа від 13.03.2014 № .

Зі змісту даного листа вбачається, що рішенням Київської міської ради від 13.11.2013 № 540/10028 Комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для паркування автотранспорту, влаштування, експлуатації та обслуговування тимчасової автостоянки на вулиці Оноре де Бальзака вздовж лінії швидкісного трамваю (до вулиці Карла Маркса) у Деснянському районі міста Києва.

У зв'язку з цим, проект рішення Київради про надання земельної ділянки Департаментом земельних ресурсів не розроблявся, і, відповідно не надходив на адресу Київської міської ради.

Враховуючи ту обставину, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою або про відмову у наданні такого дозволу Київською міською радою не приймалось, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог до Київської міської ради.

Аналогічна позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 21 травня 2014 року К/9991/79980/12.

Крім того, відповідно до частини дев'ятої Земельного кодексу України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

У подальшому були внесені зміни до цієї статті, які направлені на спрощення процедури відведення земельних ділянок у власність, зокрема запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини другої статті 118 та частини другої статті 140 Конституції України особливості здійснення виконавчої влади і місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України.

Так, Закон України від 15 січня 1999 року N 401-XIV "Про столицю України - місто-герой Київ" визначає спеціальний статус міста Києва як столиці України, особливості здійснення виконавчої влади та місцевого самоврядування у місті відповідно до Конституції України та законів України.

Офіційне тлумачення окремих положень цього Закону надав Конституційний Суд України, зокрема, Рішенням від 25 грудня 2003 року N 21-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що Київська міська державна адміністрація є єдиним в організаційному відношенні органом, який виконує функції виконавчого органу Київради та паралельно функції місцевого органу виконавчої влади. З питань, віднесених до відання місцевого самоврядування, цей орган підзвітний і підконтрольний Київраді, а з питань здійснення повноважень у сфері виконавчої влади - Кабінету Міністрів України.

Згідно з підпунктом 8 пункту "б" частини першої статті 33 Закону N 280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту 3.12 пункту 3 Положення про Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київради від 19 грудня 2002 року N 182/342 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), ГУ земельних ресурсів відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, готує та подає в установленому порядку проекти рішень Київради, розпоряджень Київського міського голови, розпорядження виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), а також подає свої висновки з питань передачі земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб.

Згідно з положеннями статей 6, 11 Тимчасового порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність у місті Києві, затвердженого рішенням Київради від 15 липня 2004 року N 457/1867 (чинного на час виникнення спірних відносин), ГУ земельних ресурсів готує проекти рішень Київради про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою (або проект відмови у наданні такого дозволу) та про надання (або відмову у наданні) земельної ділянки у власність.

Виходячи з аналізу наведених норм слід зазначити, що ГУ земельних ресурсів уповноважене готувати висновки щодо надання земельних ділянок в установленому законом порядку.

На підставі наведеного вище колегія суддів зазначає, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність приймають органи, визначені в Земельному кодексі України. Їхня бездіяльність не перешкоджає процесу відведення земельної ділянки, оскільки здійснення замовлення на виготовлення проектної документації можливе без отримання дозволу на її виготовлення.

Тобто, надання земельної ділянки або відмова у її наданні здійснюється виключно органами, визначеними у Земельного кодексу України. Рішення, дію або бездіяльність цих органів щодо надання земельних ділянок може бути оскаржено до суду.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі №21-358а13.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, а відтак, відсутність підстав для їх задоволення.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремторгсервіс-Інвест" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.