Справа № 751/7810/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/7810/14 Головуючий у 1-й інстанції: Овсієнко Ю.К. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Чернігівавтосервіс" та Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Чернігівавтосервіс" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Чернігівавтосервіс", в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах періоду його роботи на посаді водія на міських маршрутах з 05 травня 1979 року по 01 серпня 1991 року; зобов'язати відповідача зарахувати йому до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період його роботи на посаді водія на міських маршрутах з 05 травня 1979 року по 01 серпня 1991 року.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2014 року даний позов задоволено.

Відповідач та третя особа не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернулися з апеляційними скаргами, в яких зазначають, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог даного позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові від 25.02.2012 року № 9452/05 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з посиланням на те, що зарахувати до пільгового стажу роботи позивача період роботи з 05.05.1979 року по 15.07.1993 року на посаді водія в Чернігівському автотранспортному підприємстві 17427 немає можливості, оскільки в трудовій книжці позивача відсутні записи про характер роботи, яка дає право на пільгову пенсію відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а уточнюючу довідку, для підтвердження цих обставин надано не було (а.с. 17).

18.07.2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.86 на звороті).

Протоколом № 233 від 23.07.2014 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за період з 05 травня 1979 року по 15 липня 1993 року на посаді водія в Чернігівському автотранспортному підприємстві 17427, оскільки згідно записів у трудовій книжці позивача останній працював за професією водій 1 класу на всіх марках автобусів, а уточнюючу довідку для підтвердження цих обставин він не надав (а.с. 82 на звороті - 83).

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи даний позов суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи та показами чотирьох свідків підтверджується факт роботи позивача на посаді водія пасажирського транспорту, а тому Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові неправомірно відмовило йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 100 вищевказаного Закону, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, та мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно п.3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 р., при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.п. "а", "б" ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Так за даними трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що останній 05.05.1979 року був переведений на посаду водія третього класу; 01.06.1980 року йому була присвоєна кваліфікація водія другого класу, 01.05.1982 року присвоєна кваліфікація водія першого класу, а 01.08.1991 року позивач був переведений водієм першого класу для робіт на всіх марках автобусів у колону № 2 (а.с. 9-10).

У відповідності до Закону України «Про автомобільний транспорт», автобус - це транспортний засіб, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння більш ніж дев'ять з місцем водія включно; автобусний маршрут міський - автобусний маршрут, який не виходить за межі території населеного пункту; перевезення пасажирів у звичайному режимі руху - перевезення пасажирів автобусами на маршруті загального користування з дотриманням усіх зупинок, передбачених розкладом руху; перевезення пасажирів у режимі маршрутного таксі - перевезення пасажирів на міському маршруті загального користування за розкладом руху, в якому визначається час відправлення автобусів з початкового та кінцевого пунктів маршруту з висадкою і посадкою пасажирів чи громадян на їхню вимогу на шляху прямування автобуса в місцях, де це не заборонено правилами дорожнього руху.

Згідно із п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають право водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так за даними Державного архіву Чернігівської області від 18.09.2014 року № Р-1584 вбачається, що документи ПАТ «Чернігівавтосервіс» на зберігання до архіву не надходили й про їхнє місце знаходження архів відомостей не має (а.с. 9).

Крім того, в своєму листі від 25.09.2014 р. № 1020 ПАТ «Чернігівське обласне підприємство автобусних станцій 17499» повідомило про відсутність квитково-облікових листів чи інших документів, в яких міститься інформація про обслуговування приміських чи міжміських автобусних маршрутів за період з 05.05.1979 року по 01.08.1991 року (а.с. 61).

Проте, колегія суддів зважає на наявність в трудовій книжці позивача запису від 28.06.1993 року № 16 про переведення його водієм першого класу в міську колону № 1 для роботи на всіх марках автобусів.

Між тим, колегія суддів приймає до уваги покази чотирьох свідків, допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції, які підтвердили факт перебування позивача на посаді водія в Чернігівському автотранспортному підприємстві 17427 в колоні № 1 в період з 1979 року по 1991 рік, яка обслуговувала саме міські маршрути.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 № 637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому, підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

З наведених норм законодавства слідує, що й у випадку відсутності документів, безпосередньо пов'язаних з конкретним видом діяльності особи, трудовий стаж може бути підтверджений документами, які взагалі не стосуються трудових обов'язків особи на підприємстві (установі, організації). Також, у випадку повної відсутності документів орган Пенсійного фонду має запропонувати особі, яка звертається за призначенням пенсії, представити свідків, які б могли підтвердити її трудовий стаж.

Відповідно до пункту 18 зазначеного Порядку, за вiдсутностi документiв про наявний стаж роботи i неможливостi одержання їх внаслiдок лiквiдацiї пiдприємства, установи, органiзацiї або вiдсутностi архiвних даних з iнших причин, нiж тi, що зазначенi в пунктi 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на пiдставi показань не менше двох свiдкiв, якi б знали заявника по спiльнiй роботi на одному пiдприємствi, в установi, органiзацiї (в тому числi колгоспі) або в однiй системi i мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони пiдтверджують роботу заявника.

Таким чином, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані по справі докази, колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування до стажу роботи позивача для призначення йому пенсії на пільгових умовах періоду його роботи на посаді водія на міських маршрутах з 05 травня 1979 року по 01 серпня 1991 року в Чернігівському автотранспортному підприємстві 17427, а відтак заявлені ним вимоги колегія суддів знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Чернігівавтосервіс" та Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові - залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.