Справа № 809/1702/15
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2015 р. Справа № 809/1702/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

за участі секретаря судового засідання Житняк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, про стягнення заборгованості в сумі 1403,13 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася в суд із адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 1403,13 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 зареєстрований підприємцем та перебуває на обліку платника податків у Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області. Згідно поданої ним заяви від 04.01.2012 року про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності він перейшов на спрощену систему оподаткування другої групи на 2012 рік. ОСОБА_1 обрав вид діяльності - перевезення пасажирів легковим автотранспортом (діяльність таксі). Відповідно до встановлених ставок єдиного податку він зобов'язаний сплачувати єдиний податок в розмірі 10 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Однак, ОСОБА_1 взятих на себе податкових зобов'язань не виконав. Таким чином, на момент подання позову за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 рахується податковий борг по сплаті єдиного податку в сумі 1403,13 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча про дату, час та місце судового розгляду з врахуванням ч.11 ст.35 кодексу адміністративного судочинства України повідомлений належним чином.

Дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1, 05.08.2004 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, про що свідчить копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 14.02.2015 року (а.с.15). Крім того, відповідач перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області як платник податків.

Порядок адміністрування податків і зборів визначають положення Податкового кодексу України.

Пунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України визначено, що до місцевих податків належать єдиний податок.

Пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України встановлено, що юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву (підпункт 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, 04.01.2012 року подав до Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, на підставі якої його переведено на спрощену систему оподаткування з 01.01.2012 року (а.с.10-12).

Згідно пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на 6 груп платників єдиного податку.

Відповідно підпункту 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності встановлених цією статтею критеріїв.

Статтею 293 Податкового кодексу України встановлені ставки єдиного податку.

Відповідно до пункту 293.1 даної статті Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний рік для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (пункту 293.2 статті 293 Кодексу).

Відповідачем обрано вид діяльності згідно з КВЕД - діяльність автомобільного регулярного транспорту.

Обраний відповідачем вид господарської діяльності відноситься до другої групи платників єдиного податку. Ставка єдиного податку становить 10 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, що в даному випадку складала 121,80 грн. кожного місяця (а.с.6).

З матеріалів справи вбачається, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по єдиному податку (а.с.6).

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 Кодексу платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Згідно вимог підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми "Ю" за №1734-25 від 23.04.2014 року, згідно якою загальна сума податкового боргу платника податків за погодженими грошовими зобов'язаннями станом на 22.04.2014 року становила 428,73 грн. (а.с.13).

Вимога нова не формувалася, так як борг не переривався в часі.

Сума заборгованості, яка облікується за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на момент подання адміністративного позову становить 1403,13 грн., про що свідчить довідка контролюючого органу від 15.04.2015 року (а.с.5). Вказана заборгованість також підтверджується обліковою карткою платника податків (а.с.8-9).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами в частині адміністрування податків і зборів є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізовує державну податкову політику, його територіальні органи.

Пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

З врахуванням наведеного, суд вважає що адміністративний позов Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1, АДРЕСА_1) в дохід бюджету податковий борг в сумі 1403 (одна тисяча чотириста три) грн. 13 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 20.05.2015 року.