Справа № 826/3783/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 травня 2015 року № 826/3783/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного у управління Міндоходів у місті Києва
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 23 вересня 2014 року за №1527/17-01.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3738/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 17 березня 2015 року.

Сторони в судове засідання 17 березня 2015 року не з'явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

У судовому засіданні 31 березня 2015 року представник позивача підтримав позовні вимог в повному обсязі, просив задовольнити їх. Представник відповідача заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи положення частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 31 березня 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

На підставі направлень на перевірку від 22 серпня 2014 року №2283/17-01 та №2284/17-01 та відповідно до наказу від 22 серпня 2014 року №975, згідно підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань правильності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість за період: січень, лютий, квітень, травень , червень 2014 року.

Перевіркою встановлено завищення суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок у банку в сумі 215545,00 грн., в тому числі в січні 2014 року в сумі 58985,00 грн., лютому 2014 року в сумі 61464,00 грн., квітні 2014 року в сумі 30123,00 грн., травні 2014 року в сумі 23922,00 грн., червні 2014 року в сумі 41051,00 грн.

Податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 23 вересня 2014 року за №1527/17-01 за порушення пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 215 545,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 107772,50 грн.

Позивач не погоджується з висновками акту перевірки, оскільки вони спростовуються первинною документацією, наявною в матеріалах справи, а спірне податкове повідомлення-рішення є неправомірним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог з урахуванням вищенаведеного, суд виходить з наступного.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1, зареєстрований Шевченківською районною державною адміністрацією міста Києва 12 грудня 2006 року (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1), та перебуває на обліку, як платник податків, у Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м. Києва та є платником податку на додану вартість, що підтверджується Свідоцтвом № 100143203 від 03 жовтня 2008 року.

Основним видом господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41).

Контролюючим органом, під час проведення перевірки встановлено, що за перевіряємий період позивачем імпортовано вантажний автомобіль, придбано запасні частини та здійснено технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів, відповідно до договорів укладених між позивачем та його контрагентами.

Так, відповідачем встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму 1438013, 00 грн., у зв'язку із неправомірним віднесенням ПДВ з вартості послуг технічного обслуговування автотранспортних засобів та ПДВ сплачений митним органам, внаслідок імпорту автотранспортного засобу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем ввезено на митну територію України транспортний засіб, податок на додану вартість при розмитненні якого враховано у складі податкового кредиту у спірному періоді.

На підтвердження вказаних фактів, позивачем надано копію вантажної митної декларації від 13 грудня 2013 року № 100250000/2013/019641, з якої вбачається ввезення на територію України автомобілю вантажного тягача - сідельна марка: Scania, модель: R480LА4X2, номер шасі: НОМЕР_7. Митна вартість (скорегована) - 137326,37 грн., податок на додану вартість сплачений митним органам у розмірі 30211,80 грн. Автомобіль зареєстрований у ВРЕВ УДАІ в місті Києві 16 грудня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрації серії НОМЕР_8.

З метою здійснення господарської діяльності та утримання транспортних засобів позивачем за перевіряємий період укладались договори про надання послуг з технічного обслуговування автотранспортних засобів та паливно-мастильних матеріалів з метою їх подальшого використання у межах своєї діяльності.

Так, відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язану з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Судом встановлено, що протягом періоду січень, лютий, квітень, травень, червень 2014 року позивачем укладались договори з ПП «ОККО-БІЗНЕС», ТОВ «СМ-Лубрікантс», ПП «Тедекс Мастила Україна», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Ізотоп Прибор Сервіс», ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка», ТОВ «Автоєвротрейд», ТОВ «КМС- АВТО», ПП «Віптранс-Сервіс», ТОВ « Сервіс Груп-7», ТОВ «Руптела-Україна», ТОВ «Системи Контролю Транспорту», ТОВ «АВАНТІ ГРУП», ТОВ «Трак центр Лтд», ТОВ «Тахосервіс», ТОВ «Київ-Скан» та ФОП ОСОБА_4

З матеріалів справи вбачається, що між Приватним підприємством «Окко-бізнес» (продавець) та позивачем (покупець) укладено договір купівлі-продажу товарів по старт-картах від 23 березня 2011 року № 00ОБСК-1246, відповідно до якого продавець зобов'язується передати (відпустити) товари у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти товари та повністю оплатити товари в порядку та на умовах, вказаних у цьому договорі та додатках (додаткових угодах) до нього.

На виконання умов зазначеного договору, ПП «Окко-бізнес» виписано податкові накладні від 31 грудня 2013 року № 351556, від 31 січня 2014 року № 15028, від 31 березня 2014 року № 88173, від 30 квітня 2014 року № 114874, від 31 травня 2014 року №15539.

На підтвердження виконання умов вказаного договору, позивачем надано накладні на відпуск товарів № 00ОБСК-1246 - за період з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року, № 00ОБСК-1246 - за період з 01 січня 2014 року по 31 січня 2014 року, № 00ОБСК-1246 - за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2014 року, № 00ОБСК-1246 - за період з 01 квітня 2014 року по 31 квітня 2014 року, № 00ОБСК-1246 - за період з 01 травня 2014 року по 31 травня 2014 року та платіжні доручення.

Також, між ТОВ «СМ-Лубріканст» (постачальник) та позивачем (покупець) укладено договір поставки від 15 травня 2013 року № 15/03-13-02, відповідно до якого постачальник передає та поставляє, а покупець купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід'ємними частинами цього договору.

На виконання умов зазначеного договору, ТОВ «СМ-Лубріканст» виписано податкові накладні від 20 січня 2014 року № 29, від 15 січня 2014 року № 23 та видаткові накладні від 20 січня 2014 року № 32 та № 31.

Відповідно до договору постачання від 09 грудня 2013 року № 165/13, укладеного між Приватним підприємством «Телекс Мастила Україна» (постачальник) та позивачем (покупець), відповідно до якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, доставити мастила та змазки в асортименті, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та оплатити таку продукцію.

На підтвердження виконання умов вказаного договору, позивачем надано копії видаткової накладної від 09 грудня 2013 року № 2465 та податкової накладної від 09 грудня 2013 року №1515.

Також, між позивачем (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ізотоп Прибор Сервіс» укладено договір від 16 грудня 2013 року № 071-13, відповідно до якого постачальник зобов'язується поставити технологічне обладнання виробництва фірми CoJali S.L. (Іспанія) для обслуговування автомобілів, у комплектності зазначеній у Додатку № 1 до Договору, та згідно із замовленнями Замовника, а також обслуговувати його відповідно до сервісних та гарантійних умов, що наведені у Додатку 2. Додаток № 1 та Додаток 2 є невід'ємними частинами цього договору.

На виконання умов зазначеного договору, позивачем надано протокол узгодження договірної ціни на постачання технологічного обладнання для обслуговування автомобілів - Додаток № 1 до вказаного договору та сервісні та гарантійні умови обслуговування обладнання - Додаток № 1 до договору.

Крім того, позивачем надано повідомлення про відступлення права вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ізотоп Прибор Сервіс» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобалтранс Сіті» право вимоги за частиною Договору № 071-13 від 16 грудня 2013 року, укладеного між первісним кредитором (ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Ізотоп Прибор Сервіс») та позивачем.

Також, на підтвердження виконання умов вказаного договору, позивачем надано накладну від 18 грудня 2013 року № 0019-13 та податкову накладну від 18 грудня 2013 року № 6.

За результатами придбання запасних запчастин для транспортних засобів та здійснення розрахунків Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПК «Омега-Автопоставка» виписано податкову накладну від 27 січня 2014 року № 31532 та видаткову накладну від 28 січня 2014 року №989.

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоєвротрейд» за результатами придбання запасних запчастин для транспортних засобів та здійснення розрахунків виписано на користь позивача податкові накладні від 28 січня 2014 року № 75, від 19 грудня 2013 року № 74 та від 29 листопада 2013 року № 87, видаткові накладні від 29 січня 2014 року № 89, від 19 грудня 2014 року № 1400, від 02 грудня 2013 року № 1326.

За результатами придбання запасних запчастин для транспортних засобів та здійснення розрахунків Товариством з обмеженою відповідальністю «КМС-АВТО» виписано податкові накладні від 24 грудня 2013 року № 31, від 04 грудня 2013 року № 7, від 02 грудня 2013 року № 1, від 11 листопада 2013 року № 11, від 17 грудня 2013 року № 19, від 17 грудня 2013 року № 21, від 05 грудня 2013 року № 10, від 24 вересня 2013 року № 26 та видаткові накладні від 24 грудня 2013 року № РН-0000359, від 04 грудня 2013 року № РН-0000335, від 04 грудня 2013 року № РН-0000330, від 18 листопада 2013 року № РН-0000308, від 17 грудня 2013 року № РН-0000349, від 17 грудня 2013 року № РН-0000351, від 05 грудня 2013 року № РН-0000338, від 30 вересня 2013 року № РН-0000238.

Згідно договору про надання послуг віл 01 жовтня 2012 року № 5, укладеного між позивачем (замовник) та ПП «Віптранс-Сервіс», відповідно до умов якого виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послуги по ремонту транспортного засобу, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

На виконання умов зазначеного договору, ПП «Віптранс-Сервіс» виписано податкові накладні від 22 січня 2014 року № 11, від 08 січня 2014 року №1, від 15 січня 2014 року № 7, від 09 січня 2014 року № 3.

Також, на підтвердження виконання умов вказаного договору, позивачем надано наряди - замовлення від 22 січня 2014 року № НК-0000011, від 08 січня 2014 року № НК-0000001, від 15 січня 2014 року № НК-0000007, від 09 січня 2014 року № НК-0000004 та акти виконаних робіт від 22 січня 2014 року № НК-0000011, від 08 січня 2014 року № НК-0000001, від 15 січня 2014 року № НК-0000007, від 09 січня 2014 року № НК-0000004.

За результатами придбання запасних запчастин для транспортних засобів та здійснення розрахунків Товариством з обмеженою відповідальністю «Київ-Скан» складено акти надання послуг від 13 січня 2014 року № 400159 та від 14 листопада 2013 року № 306943 та виписано податкові накладні від 13 січня 2014 року № 400147 та від 14 листопада 2013 року № 307633.

Відповідно до договору на надання послуг по обслуговуванню та ремонту дорожніх транспортних засобів від 12 березня 2012 року, укладеного між ТОВ «Сервіс Груп -7» (виконавець) та позивачем (замовник), відповідно до якого замовник передає, а виконавець приймає та виконує діагностику, обслуговування та ремонт дорожніх транспортних засобів, що належать замовнику, на підставі заявки на обслуговування та ремонт.

На підтвердження виконання умов договору, руху активів в процесі здійснення господарської операції позивачем надано суду копії атів надання послуг від 21 січня 2014 року № 25, від 17 січня 2014 року № 20, від 29 листопада 2013 року № 516, від 29 листопада 2013 року № 517, від 11 листопада 2013 року № 497 та податкові накладні від 21 січня 2014 року № 25, від 17 січня 2014 року № 20, від 29 листопада 2013 року № 517, від 29 листопада 2013 року № 30, від 11 листопада 2013 року № 10.

Згідно договору про надання послуг від 27 вересня 2012 року № 2709/12-2, укладеного між ТОВ «Руптела-Україна» (виконавець) та позивачем (замовник), відповідно до якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги з моніторингу транспортного засобу (транспортних засобів) замовника в режимі реального часу, на якому встановлено обладнання GPS/GSM, а замовник зобов'язується оплачувати послуги виконавця відповідно до договору.

На виконання умов зазначеного договору, ТОВ «Руптела-Україна» виписано податкові накладні від 31 січня 2014 року № 13, від 30 листопада 2013 року № 17, від 25 грудня 2013 року № 19.

Також, на підтвердження виконання умов вказаного договору, позивачем надано акти надання послуг від 31 січня 2014 року № 6, від 30 листопада 2013 року № 287, від 31 грудня 2013 року № 328.

За результатами придбання запасних запчастин для транспортних засобів та здійснення розрахунків Товариством з обмеженою відповідальністю «Тахосервіс» складено акт здачі-прийнття робіт (надання послуг) від 28 листопада 2013 року № ТОВ-001772 та виписано податкову накладну від 28 листопада 2013 року № 151.

Відповідно до договору від 13 травня 2013 року № 26, укладеного між ТОВ «Системи контролю транспорту» (продавець) та позивачем (покупець), відповідно до якого, продавець зобов'язується поставити та налагодити систему контролю транспорту «Глобус» у кількості та комплектації згідно додатку № 2, який є невід'ємною частиною даного Договору.

На підтвердження виконання умов договору, руху активів в процесі здійснення господарської операції позивачем надано суду копії додатку № 1 до договору від 13 травня 2013 року № 26, актів здачі прийняття робіт (надання послуг) від 13 січня 2014 року № ОУ-0000002 та від 31 березня 2014 року № ОУ-0000079, податкові накладні від 13 січня 2014 року № 22, від 23 грудня 2013 року №№ 95, 95, від 27 грудня 2013 року № 151, видаткової накладної від 30 грудня 2013 року № РН-000269.

За результатами придбання запасних запчастин для транспортних засобів та здійснення розрахунків Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванті Груп» виписано податкові накладні від 28 січня 2014 року № 462, від 23 грудня 2013 року № 7485, від 04 грудня 2013 року №7041, від 11 листопада 2013 року № 6537, від 14 листопада 2013 року № 6624, від 23 грудня 2013 року № 7484, від 04 листопада 2013 року № 6386, видаткові накладні від 11 листопада 2013 року №Ш-, акти прийому-передачі виконання робіт від 28 січня 2014 року № Ш-, від 23 грудня 2014 року № Ш-, від 04 грудня 2013 року № Ш-, від 14 листопада 2013 року № Ш-, від 23 грудня 2013 року № Ш-.

За результатами придбання запасних запчастин для транспортних засобів та здійснення розрахунків Товариством з обмеженою відповідальністю «Трак Центр ЛТД» складено акт надання послуг від 14 січня 2014 року № 66 та виписано податкову накладну від 14 січня 2014 року № 70.

Також, за результатами придбання послуг з ремонту транспортних засобів та здійснення розрахунків між позивачем та ФОП ОСОБА_4 складено акт здачі-прийнття робіт (надання послуг) від 21 грудня 2013 року № ОУ-0000618 та виписано податкову накладну від 21 грудня 2013 року № 56.

Крім того, позивачем у спірних податкових періодах податковий кредит формувався у зв'язку :

з придбанням послуг перевезення у ТОВ «ВЕЛЕС-АГРОТРЕЙД» на підставі договору транспортного експедирування 17 вересня 2013 року № 1769, за наслідками виконання якого складено акт здачі-прийнятгя робіт (надання послуг) від 11 грудня 2013 року № ОУ-0000045 та виписано податкову накладну від 11 грудня 2013 року № 2;

з придбанням послуг сертифікації дорожніх транспортних засобів, їх складових та приладдя на підставі договору від 11 грудня 2013 року № 12/2013, укладеного з ТОВ «ІМПЕРІОН ГРУП», на підставі якого складено акт здачі-прийняітя робіт (надання послуг) від 11 грудня 2013 року № У-0000039, виписано податкову накладну від 11 грудня 2013 року № 7;

оренди нежитлового приміщення на підставі договору суборенди від 04 січня 2014 року № 10/2 з ПАТ «РЕМ ПОБУТ ТЕХНІКА», у зв'язку з чим складено акт від 31 січня 2014 року № 0000049 здачі-прийняття робіт (надання послуг) та виписано податкову накладну від 23 січня 2014 року № 10;

з придбанням послуг по книжкам МДП у Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України, на підставі чого складено акти надання послуг від 27 січня 2014 року № 3496, від 08 січня 2014 року № 233, від 06 січня 2014 року № 90762, та виписано податкові накладні від 24 січня 2014 року № 2770, від 08 січня 2014 року № 95, від 05 грудня 2013 року № 1030;

з придбанням робіт з надання рішення для цілей митного оформлення у ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості», на підставі чого складено акт приймання-передачі виконаних робіт від 18 грудня 2013 року та виписано податкову накладну від 12 грудня 2013 року № 491;

з придбанням у ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» робіт з оформлення міжнародного сертифіката технічного огляду, з визначення відповідності конструкції і технічного стану вантажного автомобіля вимогам чинних Резолюцій Європейської Конференції Міністрів транспорту до «особливо зелених і безпечних» та «ЄВРО-3 безпечних» вантажних автомобілів, на підставі чого складено акти передання- прийняття робіт від 14 січня 2014 року№ 47587, від 14 січня 2014 року № 1.13587.2.2.102.12, виписано податкові накладні 19 грудня 2013 року № 72226,від 19 грудня 2013 року № 72279,

з придбанням послуг у ТОВ «Консалтинговий регіональний економічний центр» з обслуговування транспортного засобу, який прибув самостійно на СОМ, на підставі чого складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 13 грудня 2013 року № ОУ-0008050 та виписано податкова накладна від 12 грудня 2013 року № 377.

Проаналізувавши вищезазначені договори, укладені між позивачем та контрагентами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цьогоКодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи суд приходить до висновку, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товарів, послуг, необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України, з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням.

Пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначає, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як вбачається з обставин справи, позивач у податкових деклараціях з податку на додану вартість відображав суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних постачальниками та на підставі митних декларацій щодо ввезення на митну територію України транспортних засобів.

Відповідно до підпункту 2.3.2.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 березня 2013 року №395, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно зокрема: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;

Разом з тим, суд звертає увагу, що за епізодом порушення щодо неправомірного віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, нарахованих (сплачених) у зв'язку з проведенням технічного обслуговування автотранспортних засобів та придбанням паливно-мастильних матеріалів, висновки акта перевірки викладені не чітко, не в повній мірі, та без посилань на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених порушень, що унеможливлює встановити які саме суми податку на додану вартість, на підставі яких первинних документів та податкових накладених, і по відносинам із якими контрагентами позивач безпідставно включив до складу податкового кредиту.

В акті перевірки також не встановлено, а судом не виявлено, що податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, виписані особами, які не зареєстровані платниками податку на додану вартість, або не відповідають вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Крім того, на підтвердження правомірності формування податкового кредиту за перевірений період позивач надав до матеріалів справи копії первинних документів та податкових накладних по операціях з придбання технічного обслуговування автотранспортних засобів, паливно-мастильних матеріалів та інших подібних товарів і послуг.

Матеріали справи свідчать, що позивачем на спростування висновків, викладених в акті перевірки та на підтвердження включення витрат (договори, податкові накладні, акти, рахунки-фактури, видаткові накладні), що пов'язані зі здійсненням господарської діяльності, до складу валових витрат надано всі первинні документи, з яких вбачається рух здійснення господарських операцій здійснених між позивачем та його контрагентами.

Всі витрати, віднесені позивачем до складу валових витрат є документально підтвердженими та пов'язаними зі здійсненням власної господарської діяльності.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що висновки акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та завищення податкового кредиту є помилковими, а зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі - протиправним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 23 вересня 2014 року за №1527/17-01 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протипраним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 23 вересня 2014 року за №1527/17-01.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (04050, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 431 (чотириста тридцять одну) грн. 09 коп.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник