Справа № 162/1932/14-а,2-а/162/164/2015
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Справа № 876/4122/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Гулида Р.М., Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 16 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про зобов'язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про зобов'язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії та додаткової пенсії у розмірах визначених ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі Закону №796-ХІІ) неправомірними, зобов'язати здійснити нарахування підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону №796-ХІІ в межах строку позовної давності по 02 серпня 2014 року включно з урахуванням фактично виплачених сум, стягнути з відповідача на його користь відповідні нарахування підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону №796-ХІІ за вказаний період.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 16 січня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.Визнано дії відповідача протиправними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити донарахування та виплату позивачу як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 39 Закону №796-ХІІ, виходячи з визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімального розміру пенсії за віком, з 10.06.2014 року по 02.08.2014 року з урахуванням проведених виплат.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області подавши на неї апеляційну скаргу. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідач зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає,що постанова підлягає скасуванню.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. А фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону №796-ХІІ здійснюється за рахунок державного бюджету виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів.

Колегія суддів у відповідності до п.3 ч.1 ст. 197 КАС України вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечувалось, що позивач є непрацюючим пенсіонером, який постійно проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, що підтверджується копією відповідного посвідчення.

Згідно ч.2 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення проводиться доплата до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Відповідно до вимог ч.2 ст.51 цього Закону особам, віднесеним до 3 категорії, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року, не передбачено жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Законом України №1622-VII від 31.07.2014 року, які набрали чинності з 03.08.2014 року, якими передбачений п. 6-7 Прикінцевих положень про те, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Щодо інших вимог позивача, а саме в частині про перерахунок та виплати додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 51 Закону №796-XIIто вона до задоволення не підлягає, оскільки позивач отримує даний вид пенсії лише з 06.11.2014 року ( з дати звернення до управління із відповідними документами, які підтверджують статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії).

Від так суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на виплату щомісячної грошової доплати як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком за період з 10.06.2014 року по 02.08.2014 року включно із врахуванням шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 16 січня 2015 року у справі №162/1932/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя Р.М. Гулид

суддя В.С. Затолочний