Справа № 820/1435/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

07 травня 2015 р. Справа № 820/1435/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Чиркіної А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача Самойлової К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Бойченка Вадима Віталійовича, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області в особі виконуючого обов'язки начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Трояновського Станіслава Степановича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Бойченка Вадима Віталійовича, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області в особі виконуючого обов'язки начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Трояновського Станіслава Степановича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_6, в якому з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати противоправною бездіяльність Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі Начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Бойченко Вадима Віталійовича та Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківської області в особі виконуючого обов'язки Начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківської області Трояновського Станіслава Степановича щодо скасування зняття арешту та оголошення заборони на його відчуження, вжитих державними виконавцями заходів примусового виконання рішення, та проведення інших дій, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження по обмеженнях, внесених у відомості Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна: АДРЕСА_1, за адресою складової частини об'єкта нерухомого майна: АДРЕСА_1, типом обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційним номером обтяження: 1961552, зареєстрованого 12.05.2005 13:39:47 за №1961552 реєстратором: Першою Харківською державною нотаріальною, конторою, підставою обтяження: повідомлення, 1.3263, 05.05.2005, ВДВС Московського району м.Харкова, державного виконавця Івановою Л.В., об'єкт обтяження: квартира, частина, адреса: АДРЕСА_2, власник: ОСОБА_7, заявником: Першою Харківською державною нотаріальною конторою, типом обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційним номером обтяження: 3871349, зареєстровано: 11.10.2006 15:16:14 за №3871349 реєстратором: Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, підставою обтяження: заява про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна, 38491, 25.09.2006, ВДВС Московського району м.Харкова, об'єктом обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_2, власник: ОСОБА_7, заявник: Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, та направлення рішення по зняттю арешту з майна після його винесення відповідному органу (установі) для зняття арешту;

- зобов'язати Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі Начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Бойченко Вадима Віталійовича виконати дії щодо скасування зняття арешту та оголошення заборони на його відчуження вжитих державними виконавцями заходів примусового виконання рішення та проведення інших дій, необхідних у зв'язку із завершенням виконавчого провадження по обмеженнях внесених у відомості Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна: АДРЕСА_1, за адресою складової частини об'єкта нерухомого майна: АДРЕСА_1, типом обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційним номером обтяження: 1961552, зареєстрованого 12.05.2005 13:39:47 за №1961552 реєстратором: Першою Харківською державною нотаріальною, конторою, підставою обтяження: повідомлення, 13263, 05.05.2005, ВДВС Московського району м.Харкова, державного виконавця Івановою Л.В., власник: ОСОБА_7,

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в провадженні Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління знаходились виконавчі провадження про стягнення з сина позивача ОСОБА_7 суми заборгованості по аліментам на дитину до досягненню нею повноліття, стягнення аліментів на дитину до закінчення нею навчання та пені за прострочку сплати аліментів. В рамках проведення виконавчих дій, державною виконавчою службою відповідно до постанови від 05.05.2005 року було накладено арешт на майно боржника, а саме квартиру АДРЕСА_3, де ОСОБА_7 є власником 1/3 її частини. Позивач зазначає, що на теперішній час ОСОБА_7 свої зобов'язання щодо сплати аліментів в межах виконавчого провадження виконані в повному обсязі, однак накладений арешт на майно, всупереч вимогам ЗУ "Про виконавчого провадження", не скасований, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, крім того зазначені обставини порушують права позивача, який є співвласником зазначеної квартири.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, Московського ВДВС ХМУЮ, проти позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Представник відповідача, Управління ДВС ГУЮ у Харківській області, до судового засідання 07.05.2015 року не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Третя особа, ОСОБА_6, до судового засідання не з'явилась, про день, час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Згідно з ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що за ОСОБА_8 та членами його сім'ї ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 67,5 кв.м, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 01.06.1999 року № 34642.

Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР № 1244395 від 15.06.1965 року, запис № 761, зазначено, що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що Московським ВДВС ХМУЮ було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 6а/312 виданого 16.06.1988 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дочки, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку починаючи з 24.05.1988 року до досягнення нею повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно з абзацом 6 частини третьої статті 5 зазначеного Закону державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та його в порядку, встановленому законодавством.

Суд також зазначає, що згідно зі ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав.

Згідно з п. 5 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до розрахунку заборгованості старшого державного виконавця ВДВС Московського району м. Харкова, затвердженого начальником ВДВС Московського району м. Харкова, станом на 01.05.2004 рік за ОСОБА_7 утворився борг по сплаті аліментів по виконанню виконавчого листа № 6а/312 виданого 16.06.1988 року у розмірі 5419,66 грн. (а.с. 116-117).

Зазначена сума заборгованості ОСОБА_7 була сплачена 26.10.2004 року, що підтверджується розрахунковою квитанцією та талоном до поштового переказу (а.с. 119).

Також матеріали справи містять розрахункові квитанції про здійснення ОСОБА_7 грошових переказів на користь ОСОБА_6 з 27.11.2004 року по 28.12.2005 рік (а.с. 121).

Крім того, з матеріалів вбачається, що постановою державного виконавця ВДВС Московського РУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.05.2005 року на частину квартири АДРЕСА_5 (а.с. 20).

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 19.12.2014 року, індексний номер 31300377 вбачається, що на підставі повідомленням № 13263 від 05.05.2005 року ВДВС Московського району м. Харкова, внесено відомості щодо заборони відчуження нерухомого майна на частину квартири АДРЕСА_6, що належить ОСОБА_7, крім того на підставі заяви ВДВС Московського району м. Харкова від 25.09.2006 року № 38491, також внесено відомості щодо заборони відчуження нерухомого майна на частину квартири АДРЕСА_6, що належить ОСОБА_7 (а.с. 23).

В подальшому, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень від 04.02.2015 року № 33113787 вбачається, що на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області від 04.02.2015 року № 19075366, проведено державну реєстрацію припинення обтяження заборони на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_6, на яку було накладено арешт відповідно до постанови ВДВС Московського району м. Харкова від 25.09.2006 року.

Також, матеріали справи містять довідку начальника Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції від 31.03.2015 року № 10-30/ДВ-18 про відсутність виконавчого провадження за виконавчим листом № 6а/312 від 16.06.1988 року, оскільки ВДВС Московського РУЮ було ліквідовано 01.12.2005 року та до новоствореного ВДВС не передавалось (а.с. 101).

Відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом МЮУ від 15.12.1999 року № 74/5 (яка була чинна до 02.04.2012 року), а саме п. 4.9.1. передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню державним виконавцем у разі, зокрема, фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до п. 4.9.2. Інструкції, про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову (додаток 13), яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ, або за належністю до іншого органу державної виконавчої служби. До копії постанови державний виконавець додає виконавчий документ, який повертається органу, що його видав, або стягувачу або передається за належністю. Копію виконавчого листа державний виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження.

Відповідно до п. 7.21. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, державний виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що сума аліментів стягнена в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 8 ст. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_10 у розмірі 1/4 частини заробітку починаючи з 24.05.1988 року та досягнення нею повноліття по виконанню виконавчого листа № 6а/312 від 16.06.1988 року сплачені в повному обсязі, однак заходів щодо скасування арешту на майно боржника, всупереч вимогам законодавства, виконавчою службою не було вжито, що свідчить про бездіяльність з боку відповідача.

Крім того, суд констатує, що відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження", на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Тобто, виходячи з системного аналізу вищезазначених норм закону та відповідно до Положення про Головні Управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства України від 23.06.2011 року № 1707/5, повноваження та завдання Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області не передбачають здійснення дій з виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльності Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та зобов'язання його скасувати арешт з майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 травня 2005 року на частину квартири АДРЕСА_5.

Керуючись ст.ст. 159, 160-163, 167, 181, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Бойченка Вадима Віталійовича, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області в особі виконуючого обов'язки начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Трояновського Станіслава Степановича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо не вчинення заходів щодо скасування арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 травня 2005 року на частину квартири АДРЕСА_5.

Зобов'язати Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції скасувати арешт з майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 травня 2005 року на частину квартири АДРЕСА_5.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 12 травня 2015 року.

Суддя Мельников Р.В.