Справа № 805/1491/15-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 р. Справа № 805/1491/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області

до Відділу Державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції Донецької області

про визнання бездіяльність неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції Донецької області про визнання бездіяльність неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконанні відділу Державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження з виконання рішення №0117, винесене Управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 06.11.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 2636,25 грн. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 грудня 2013 року, відповідачем порушено строк протягом якого повинні були здійснення виконавчі дії щодо виконання рішення №0117. Позивач посилається на бездіяльність відповідача та просить суд визнати таку бездіяльність з виконання рішення №0117, винесене управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 06.11.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості на користь управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області в розмірі 2636,25 грн. неправомірною та зобов'язати відповідача вжити дієві заходи з примусового виконання рішення №0117 винесене управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 06.11.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості на користь управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області в розмірі 2636,25 грн.

Позивач 14 травня 2015 року надав через канцелярію суду клопотання в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглянути без участі його представника.

Відповідач до судового засідання явку свого представника жодного разу не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд дослідивши наявні матеріали справи встановив наступне.

Згідно Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24 березня 1998 року №202/98-ВР державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України. Органом державної виконавчої служби, зокрема, є районні, міські (міст обласного значення), районні в містах відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року (із змінами та доповненнями) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції від 05 грудня 2013 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення №0117, винесене управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 06.11.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості на користь управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області в розмірі 2636,25 грн.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 1 Закону України №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно із частини 1 статті 2 Закону №606-ХІV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною 1 статті 11 Закону №606-ХІV встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 статті 25 Закону №606-ХІV).

Судом встановлено, що пред'явлено для примусового виконання рішення №0117 від 06.11.2013 року відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», та пред'явлено до виконання в межах встановлених строків.

Частиною 1 ст. 11 Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Як вбачається з протоколу ознайомлення позивачем зі станом реалізації виконавчого провадження від 31 березня 2015 року, що знаходиться в матеріалах справи, державним виконавцем Державної виконавчої служби у Волноваському районі не було проведено жодних дій щодо примусового виконання рішення управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області №0117 від 06.11.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 2636,25 грн., окрім направлення 06.03.2014 року до бухгалтерії АФ «Агросервіс» розпорядження про стягнення заборгованості із заробітної плати по місцю роботи.

Крім того, позивач вказує на те, що внаслідок бездіяльності державного виконавця порушено шестимісячний строк проведення виконавчого провадження, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області, вказану вище вимогу надіслано на виконання ще 04 грудня 2013 року, та з моменту відкриття виконавчого провадження 05 грудня 2013 року, сума заборгованості в розмірі 2636,25 відділом державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 у повному обсязі так і не стягнута. Згідно протоколу ознайомлення від 31.03.2015 року, частково сплачено лише 1557,12 грн. та залишок не сплаченої суми складає 1079,13 грн.

В частині 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини 1 та частині 2 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в частини 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу на те, що відповідач жодного разу не забезпечив явку свого представника до судового засідання та не надав суду ніяких доказів на підтвердження правомірності своїх дій та добросовісного виконання покладених на нього Законом №606- ХІV обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Крім того, відповідно до ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оскільки з моменту відкриття виконавчого провадження пройшло більше року та державним виконавцем не в повному обсязі вчиняються виконавчі щодо примусового виконання рішення №01177 від 06.11.2013 року, що є порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про часткове задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області до Відділу Державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції Донецької області про визнати бездіяльності з виконання рішення №0117, винесене управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 06.11.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості на користь управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області в розмірі 2636,25 грн. неправомірною та зобов'язання відповідача вжити дієві заходи з примусового виконання рішення №0117 винесене управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 06.11.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості на користь управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області в розмірі 2636,25 грн. - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції Донецької області з виконання рішення №0117, винесене управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 06.11.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості на користь управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області неправомірною в частині не стягнення 1079,13 грн.

Зобов'язати Відділ Державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції Донецької області вжити дієві заходи з примусового виконання рішення №0117 винесене управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 06.11.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості на користь управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області в розмірі 1079,13 грн.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Повний текст постанови складено та підписано 14 травня 2015 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кониченко О.М.