Справа № 826/7280/15
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м. Київ № 826/7280/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вовк П.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Спільного українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» про стягнення податкового боргу, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, позивач) до Спільного українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» (далі також - СП у формі ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук», відповідач) про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках, що обслуговують такого платника, на загальну суму податкового боргу в розмірі 468 580, 88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість по сплаті податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість, внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов'язань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2015 року було відкрито скорочене провадження у справі № 826/7280/15 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Зазначена ухвала про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі, відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, була отримана відповідачем 05 травня 2015 року.

14 травня 2015 року від СП у формі ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив про те, що товариство сплачувало узгоджені податкові зобов'язання вподовж 2012-2015 років, проте весь обсяг коштів надходив на погашення податкового боргу, сформованого у попередніх періодах, а саме у 2009-2011 роках. В своїх запереченнях відповідач вказує на неправомірність зміни з боку податкового органу призначення платежів без згоди на те платника податків по податковим зобов'язанням зі сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

СП у формі ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» () знаходиться за адресою: 01054, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Олеся Гончара, будинок 71, літера «А» та перебуває на податковому обліку як платник податків в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем вподовж 2012-2015 років було подано до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві податкові декларації з податку на прибуток підприємств: № від 10 травня 2012 року, № від 09 серпня 2012 року, № від 09 листопада 2012 року, № від 12 лютого 2013 року, № від 03 березня 2014 року, № від 02 березня 2015 року.

Окрім цього, СП у формі ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» до податкового органу було подано податкові декларації з податку на додану вартість: № від 20 лютого 2012 року, № від 20 березня 2012 року, № від 20 квітня 2012 року, № від 21 травня 2012 року, № від 20 червня 2012 року, № від 20 липня 2012 року, № від 20 серпня 2012 року, № від 20 вересня 2012 року, № від 22 жовтня 2012 року, № від 20 листопада 2012 року, № 123821 від 14 січня 2013 року, № від 21 січня 2013 року, № від 20 березня 2013 року, № від 22 квітня 2013 року, № від 20 травня 2013 року, № від 20 червня 2013 року, № від 19 липня 2013 року, № від 20 серпня 2013 року, № від 19 вересня 2013 року, № від 21 жовтня 2013 року, № від 20 листопада 2013 року, № від 20 грудня 2013 року, № від 20 січня 2014 року, № від 20 лютого 2014 року, № від 20 березня 2014 року, № від 19 травня 2014 року, № від 20 червня 2014 року, № від 18 липня 2014 року, № від 20 серпня 2014 року, № від 22 вересня 2014 року, № від 20 жовтня 2014 року № від 19 листопада 2014 року, № 907449844 від 22 грудня 2014 року, № від 20 січня 2015 року, № від 20 лютого 2015 року.

Вказаними деклараціями відповідач самостійно визначив суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість.

Також, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві було донараховано штрафні санкції з податку на додану вартість відповідно до податкових повідомлень-рішень № від 27 лютого 2012 року, № від 28 березня 2012 року, №1 від 08 травня 2012 року, № від 27 червня 2012 року, № від 13 липня 2012 року, № від 22 жовтня 2012 року.

Податковим органом надсилалась на юридичну адресу СП у формі ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» податкова вимога форми «Ю1» від 29 жовтня 2010 року № 1/7940 на суму 37 935, 58 грн., яка отримана відповідачем 19 листопада 2011 року.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд частково погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, виходячи з наступного.

Як вбачається з долученої позивачем до матеріалів справи облікової картки платника податків СП у формі ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук», за останнім, станом на 27 березня 2015 року, рахується заборгованість по сплаті податку на прибуток підприємств в розмірі 23 259, 31 грн. та з податку на додану вартість в розмірі 445 321, 57 грн., а всього на суму 468 580, 88 грн.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 статті 54 ПК України).

Відповідно до п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, згідно з п. 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відтак, враховуючи, що сума податкового зобов'язання не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Доказів оскарження податкової вимоги відповідачем суду не надано.

В своїх запереченнях відповідач вказує про те, що протягом 2012-2015 років СП у формі ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» були сплачені податкові зобов'язання з податку на прибуток та податку на додану вартість, проте ці кошти були протиправно спрямовані податковим органом на погашення податкового боргу, який в нього виник у 2009-2011 роках.

На думку СП у формі ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» податковий орган неправомірно змінював призначення платежів, у зв'язку з чим вважає позовні вимоги безпідставними.

Суд критично відноситься до вказаних тверджень відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до п. 87.9 статті 89 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм, суд приходить до висновку про те, що податковим органом правомірно зараховувались кошти, сплачені СП у формі ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

У відповідності до пп. 14.1.137 п.14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Згідно п. 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 ПК України).

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 102.1 статті 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, п. 102.2 статті 102 ПК України визначено перелік випадків, коли грошове зобов'язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного у частині першій цієї статті.

Згідно з п. 102.4 статті 102 ПК України, у разі, якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, наведена законодавча норма встановлює строк примусового стягнення податкового боргу - 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

Вказана позиція також викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 10 лютого 2011 року № 203/11/13-11.

Як встановлено з матеріалів справи, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві сформовано податковий борг зі сплати податку на додану вартість у розмірі 77 141, 56 грн. на підставі податкових декларацій № від 20 лютого 2012 року, № від 20 березня 2012 року та податкових повідомлень-рішень № від 27 лютого 2012 року, № від 28 березня 2012 року.

А оскільки з вимогою про стягнення сум податкової заборгованості, що виникла у відповідача на підставі подання ним зазначених податкових декларацій та прийняття податковим органом відповідних податкових повідомлень-рішень, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулось до суду лише 23 квітня 2015 року, тобто з пропуском зазначеного строку примусового стягнення податкового боргу в 1095 днів, такі позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Разом з тим, оскільки решта заявленої позивачем суми заборгованості з податку на додану вартість та податку на прибуток відповідача підтверджується матеріалами справи та є заявленою до стягнення в межах зазначеного строку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даного адміністративного позову щодо стягнення з розрахункових рахунків СП у формі ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» суми в розмірі 391 439, 32 грн., з яких 368 180,01 грн. - податкова заборгованість з податку на додану вартість у розмірі, а 23 259, 31 грн. - з податку на прибуток.

Відповідно до ч. 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 69-71, 160-162, 183-2, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві - задовольнити частково.

Стягнути з розрахункових рахунків Спільного українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» () до Державного бюджету України податкову заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 368 180, 01 грн. (триста шістдесят вісім тисяч сто вісімдесят гривень 01 копійка) на бюджетний рахунок № 0011 (одержувач: УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019 (код платежу 14010100) та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 23 259, 31 грн. (двадцять три тисячі двісті п'ятдесят дев'ять гривень 31 копійка) на бюджетний рахунок № 0011 одержувач: УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019 (код платежу 11020300).

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк