Справа № 600/209/15а,2а/600/18/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Справа № 876/3872/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

25.02.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області, в якому просить визнати незаконними та протиправними дії відповідача щодо не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення йому пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії з 24 грудня 2014 року, із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати за період часу з 01.12.2009 року по 30.11.2014 року, з виплатою недоотриманих сум.

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2015 року позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області щодо не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії ОСОБА_1, відповідно до Закону України «Про державну службу» незаконними та протиправними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, з 24 грудня 2014 року, із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати за період часу з 1 грудня 2009 року по 30 листопада 2014 року, з виплатою недоотриманих сум.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач при призначені йому пенсії до його заробітку для обчислення пенсії мав право на включення суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, оскільки таке його право передбачене Законом України «Про державну службу».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2015 року та залишити позовну заяву без розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що для призначення пенсії ОСОБА_1 враховано всі складові заробітної плати, передбачені законодавством. Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати не відноситься до інших надбавок, тому зарахувати їх в суму заробітної плати для обчислення пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу» немає підстав.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 24 грудня 2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Згідно довідок Таурівської сільської ради Козівського району Тернопільської області про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи, або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається відповідно до Закону України «Про державну службу» від 12 лютого 2015 року №31, №32, №33 за період з 1 грудня 2009 року по 30 листопада 2014 року, ОСОБА_1 було виплачено матеріальну допомогу та сплачено суми індексації заробітної плати, на які нараховані страхові внески та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У відповідності до вимог ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

За змістом ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70% від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (в редакції на час призначення пенсії).

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13, в якій визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2015 року у справі №600/209/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник