Справа № 2а-10827/11/1370
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Справа № 876/8273/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С.,Гулида Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від позивача - Матвіїва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2014 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Львова (далі ДПІ у Шевченківському районі м.Львова) в жовтні 2011 року звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 та просила стягнути з ОСОБА_3 податок з власників транспортних засобув та інших самохідних машин в сумі 32060 гр н., мотивуючи сво позовні вимоги тим, що ОСОБА_3. зареєструвала транспортний засіб тобто здійснида першу державну реєстрацію автомобіля марки MАН 8.155 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та згідно Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» була зобовязана сплатити податок з власників транспортних засобів до бюджету Шевченківського району м. Львова в сумі 32060 грн. Доказів про зарахування вказаного податку в доход державного бюджету відповідачем не надано, що є підставою його стягненню податковим органом в примусовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.02.2014 року позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 до місцевого бюджету Шевченківського району м. Львова податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 32060 грн.

Постанова суду мотивована тим, що податкова заборгованість на таку суму в судовому засіданні позивачем доведена і доказів її сплати відповідачем суду не представлено.

З вищевказаною постановою не погодилась апелянт ОСОБА_3, яка звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.02.2014 року та винести нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при винесенні оскаржуваної постанови судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Апелянт посилається на те, що фактично реєстрацію транспортних засобів було вчинено безпідставно, без її відома і згоди про що їй нічого не було відомо.

В судовому засіданні представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив та просить в її задоволенні відмовити та залишити без змін оскаржувану постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.02.2014 року.

Колегія суддів, заслухавши учасників судового розгляду, суддю-доповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно ч.1.ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно ч.1 ст.138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Колегією суддів встановлено, що листом Управління Державтоінспекції Головного управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 23.03.2011 року № 9/552зп повідомлено, що громадянка ОСОБА_3 зареєструвала транспортний засіб - автомобіль марки МАN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2001 року випуску.

Як вбачається з матеріалів справи та входячи із встановлених ст.ст. 3, 5 Закону України ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» ставок податку за вказаний транспортний засіб з розрахунку за рік належить до сплати 32 060,00 грн. податку з власників транспортних засобів, а саме: за автомобіль марки МАN (об'єм двигуна 4580 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. - 700 грн.).

В матеріалах реєстраційної справи відсутня квитанція про сплату податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів перед проведенням першої реєстрації в Україні.

Згідно ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно ст. 2 цього ж Закону, об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі вантажні - код 8704.

Згідно ст. 3 цього ж Закону, перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 5 цього ж Закону, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно ч. 6 ст. 5 цього ж Закону фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка категорично заперечує факт реєстрації нею вищевказаного транспортного засобу, звернулась про дану обставину в Прокуратуру Львівської області і постановою від 06.12.2011 року по кримінальній справ № 181-0311, що порушена проти службових осіб ВРЕР УДАЇ ГУМВС України у Львівській області її визнано потерпілою.

Оскільки факт реєстрації саме відповідачкою автомобіля марки MАН 8.155 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 в судовому засіданні не доведений, а обов'язок реєструвати автомобіль лише при наявності квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів лежить саме на службових особах ВРЕР УДАЇ ГУМВС України у Львівській області, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо стягнення податку з відповідачки.

З огляду на викладене постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, шо постановлена з порушеннями норм матеріального та процесуального права з прийняттям нової постанови про відмову в позові з наведених вище підстав.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2014 року у справі № 2а-10827/11/1370 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя Р.М. Гулид

суддя В.С. Затолочний

повний текст постанови виготовлений 12.05.2015 року.