Справа № 826/7001/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 травня 2015 року № 826/7001/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Гарника К.Ю., суддів Добрівської Н.А., Кармазіна О.А. при секретарі судового засідання Непомнящій А.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
до Державної виконавчої служби України

про визнання незаконною та скасування постанови від 26.03.2015 №46648492

В С Т А Н О В И В:

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України (далі по тексту - відповідач) в якому просить: визнати протиправними та скасувати постанови про стягнення виконавчого збору від 26 березня 2015 року та постанову про накладання штрафу від 27 березня 2015 року ВП № 46648492.

Ухвалою Окружного адміністративного судочинства України від 22 квітня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/7001/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 29 квітня 2015 року, яке неодноразово відкладалось у зв'язку з неявкою сторін у судове засідання та необхідністю отримання доказів по справі.

У судовому засіданні 18 травня 2015 року представник позивача підтримав позов, просив суд задовольнити його в повному обсязі. Відповідачем подано клопотання, згідно якого Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заперечує проти позову в повному обсязі, оскільки вважає його необґрунтованим та безпідставним, просить справу розглянути в порядку письмового провадження без участі представника відповідача.

Враховуючи неявку представника відповідача та подане клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 25 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження № 46648492 про примусове виконання виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року № 826/17732/14 про:

- визнання протиправною бездіяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг щодо невстановлення станом на 27 серпня 2014 року та 24 вересня 2014 року "зеленого" тарифу позивачу на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру "зеленого" тарифу, шляхом перерахування в евро "зеленого" тарифу, розрахованого згідно зі ст. 17-1 Закону України "Про електроенергетику" (№ 575/97-ВР від 16.10.1997 року) станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на дату встановлення відповідачем роздрібних тарифів для споживачів, а саме на 27 серпня 2014 року та на 24 вересня 2014 року.

- зобов'язання Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг прийняти рішення щодо встановлення "зеленого" тарифу позивачу на розрахунковий місяць вересень 2014 року на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру "зеленого" тарифу шляхом перерахування в євро "зеленого" тарифу, розрахованого згідно зі ст. 17-1 Закону України "Про електроенергетику" станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на 27 серпня 2014 року.

- зобов'язання Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг прийняти рішення щодо встановлення "зеленого" тарифу позивачу на розрахунковий місяць жовтень 2014 року на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру "зеленого" тарифу, шляхом перерахування в євро "зеленого" тарифу, розрахованого згідно зі ст.17-1 Закону України "Про електроенергетику" станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на 24 вересня 2014 року.

Вищезазначеною постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 25 лютого 2015 року Боржнику (Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) встановлено строк до семі днів для добровільного виконання рішення суду в частині зобов'язання вчинити дії.

На підтвердження направлення Боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, матеріали виконавчого провадження містять список групованих рекомендованих відправлень, що пересилаються в межах України за 25 лютого 2015 року.

Як зазначає позивач, постанова про відкриття виконавчого провадження надійшла до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 03 березня 2015 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Матеріали виконавчого провадження № 46648492 свідчать, що станом на 10 березня 2015 року рішення суду Боржником не виконано, хоча отримано копію постанови про відкриття 03 березня 2015 року.

10 березня 2015 року відповідачем винесено вимогу № 15-0-34-836/2.-241/15, якою зобов'язано Боржника виконати рішення суду, про що повідомити виконавчу службу у триденний строк. Також, боржника зобов'язано надати інформацію, яка підтверджувала, що боржником вчиняються будь-які дії з метою виконання рішення суду своєчасно та в повному обсязі (світлокопію заяви про звернення до суду із заявою про встановлення, зміну та способу виконання рішення суду, роз'яснення) у разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду.

Заява позивача про відкладення виконавчих дій від 04 березня 2015 року, згідно штампу вхідної кореспонденції, надійшла відповідачу 10 березня 2015 року.

Статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам. Постанова державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій може бути оскаржена у триденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз наведеної статті свідчить, що прийняття рішення про відкладення виконавчих дій є правом державного виконавця в разі наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій або несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом.

В даному випадку, вимога державного виконавця від 10 березня 2015 року № 15-0-34-836/2.-241/15 винесена із урахуванням строків отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження, зокрема, як зазначено у самій вимозі, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення - постанова про відкриття провадження отримана Боржником 02 березня 2015 року, а тому до 10 березня 2015 року державним виконавцем не вчинялись дії по примусовому виконанню рішення з мето надання позивачу строку для добровільного виконання рішення суду.

26 березня 2015 року, у зв'язку з невиконанням рішення суду у добровільний строк, з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг стягнено виконавчий збір у розмірі 1360,00 грн.

Відповідно до статті 28 Закону України «про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Виконавче провадження № 46648492 на момент розгляду справи не закінчено, що свідчить про невиконання боржником рішення суду ані у добровільний строк ані станом на момент розгляду справи.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, у зв'язку з невиконанням рішення суду, постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 27 березня 2015 року на боржника накладено штраф у розмірі 680,00 грн.

Частиною 1 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Матеріали справи свідчать, що отримавши 03 березня 2015 року постанову про відкриття виконавчого провадження від 25 лютого 2015 року, Боржником рішення суду не виконано.

Обґрунтовуючи правову позицію, позивач посилається на звернення до державного виконавця із заявою від 11 березня 2015 року про роз'яснення щодо способу та порядку виконання постанови про відкриття виконавчого провадження, яка надійшла до державного виконавця 13 березня 2015 року.

Згідно вимоги від 14 квітня 2015 року № 20-241/15, державним виконавцем розглянуто лист Боржника та подані Стягувачем заперечення, та встановлено необґрунтованість причин невиконання рішення суду.

Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено порядку роз'яснення постанов про виконавче провадження.

В свою чергу, з аналізу статей 170 та 263 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що у зв'язку з тим, що виконання судового рішення може ускладнюватися об'єктивними та суб'єктивними обставинами, з метою захисту прав та інтересів сторін виконавчого провадження Кодексом адміністративного судочинства України встановлено порядок роз'яснення судового рішення та/або відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Приписами Закону України "Про виконавче провадження" передбачена можливість звернення, зокрема, сторін виконавчого провадження до суду з заявою про роз'яснення відповідного рішення, якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою.

Однак, доказів звернення позивача до суду із відповідними заявами суду не надано.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2).

Частиною 5 статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини 3 статті 129 Конституції України обов'язковість рішень суду зазначена однією з основних засад судочинства.

У свою чергу, як наголосив Європейський суд з прав людини у рішеннях, ухвалених 10.07.2008 р. у справі "Абрамов проти України" та 7 травня 2002 р. у справі "Бурдов проти Росії", відсутність коштів не є виправданням для держави в разі невиконання нею рішення суду або в разі значних затримок у виконанні такого рішення.

Таким чином, посилання на неможливість виконання рішення суду відхиляються судом.

Враховуючи, що позивачем не доведено суду існування станом на момент прийняття оскаржуваних постанов поважних причин, що унеможливили виконання рішення суду, та не виконано у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язують боржника вчинити певні дії, суд приходить до висновку, що постанова про стягнення виконавчого збору від 26 березня 2015 року та постанову про накладання штрафу від 27 березня 2015 року ВП № 46648492 винесені відповідачем правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття такої постанови.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи (статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про судовий збір, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 182,70 грн., а тому, враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 1644,30 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Керуючись вимогами статей 11, 69-71, 94, 158-163, 167, 181 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного позову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відмовити повністю.

2. Стягнути з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 4007, код класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 1644,30 грн. (тисяча шістсот сорок чотири гривні тридцять копійок).

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя К.Ю. Гарник

Судді Н.А. Добрівська

О.А. Кармазін