Справа № 302/467/15-а
Суддя: Гайдур А. Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 302/467/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2015 р.

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя: Гайдур Антон Юрійович

при секретарі Царь О.В.,

з участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Вінак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі про визнання неправомірними дій УПФУ в Міжгірському районі та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

30.04.2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які вмотивувала наступним. 03.08.2015 року позивачці призначено УПФУ в Міжгірському районі пенсію по віку і у відповідності зі ст. 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування». У лютому 2015 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням довідок № 160, 161, 162 від 17.02.2015 року виданих за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 з відображенням сум матеріальних допомог та індексації заробітної плати. У відповідь на письмове звернення отримала лист з ПФУ у Міжгірському районі, в якому було відмовлено врахувати у призначенні пенсії державного службовця індексацію заробітної плати та матеріальні допомоги. Позивачка вважає, що дії відповідача є незаконними, тому просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплати різницю із врахуванням збільшення на суму виплаченої їй матеріальної допомоги та індексації заробітної плати з дня призначення пенсії по теперішній час.

Позивачка ОСОБА_4Ф при розгляді справи позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Представник відповідача Вінак Н.В. при розгляді справи позов заперечила повністю і пояснила, що індексація заробітної плати, матеріальні допомоги не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не можуть бути враховані для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Суд, вислухавши пояснення позивачки її представника, представника відповідача, вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши докази додані до неї на ствердження позовних вимог, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є обгрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав.

Позивачкою ОСОБА_4 до управління Пенсійного Фонду України в Міжгірському районі були надані довідки № 160, 161, 162 від 17.02.2015 р. про складові заробітної плати для здійснення перерахунку пенсії, в якій були зазначені матеріальні допомоги та індексація заробітної плати.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Положення ст.ст. 1, 2 Закону України від 24.03.1995 р. № 108/95 ВР «Про оплату праці» дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та для покращення соціально-побутових умов входила до системи оплати праці державного службовця.

За змістом норм ст. 66 Закону України від 05.1.1991 року № 1788- ХІІ « Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», та ст. 41 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та не включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року.

За приписами ч. 2 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищевикладене, суд, приходить до висновку, що дії управління Пенсійного Фонду України в Міжгірському районі щодо не перерахунку та не виплати пенсії позивачці ОСОБА_1 з урахуванням матеріальних допомог та індексація заробітної плати відповідно до довідок виданих Лісковецькою сільською радою Міжгірського району від 17.02.2015 року № 160,161,162 є неправомірними.

Відповідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивачка пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулася з позовом 30.04.2015 року.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто починаючи з 30.10.2015 року. Позовні вимоги поза межами строку звернення до суду слід залишити без розгляду.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати у виді судового збору в сумі 73 грн. 08 коп. слід стягнути з державного бюджету на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 161-163, 267 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_4 задоволити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_4 про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії і виплату вказаної пенсії, починаючи з 03.08.2012 р. по 29.10.2014 року (включно), - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі щодо відмови провести перерахунок пенсії за даними довідок про складові заробітної плати № 160, 161, 162 від 17.02.2015 року, наданої виконавчим комітетом Лісковецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, з врахуванням у заробітку при призначенні ОСОБА_4 пенсії державного службовця матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 80 відсотків ОСОБА_4 з включенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати з 30.10.2014 року з урахуванням здійснених виплат та нараховувати щомісячно з урахуванням довідок № 160, 161, 162 від 17.02.2015 р. і надалі їй виплачувати пенсію з урахуванням збільшення.

Судовий збір в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана в Львівський апеляційний адміністративний суд через районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 КАС України.

Суддя А. Ю. Гайдур