Справа № 2а-4808/12/1370
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 р. Справа № 140721/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Мартинишина Р. С.;

позивача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2012 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання неправомірним видачу довідки про відсутність судимості з посиланням на ст. 89 КК України як опосередковане посилання на наявність судимості в минулому та відмову видати довідку без такого посилання; зобов'язання начальника Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України у Львівській області видати довідку про відсутність судимості без вказівки на ст. 89 КК України.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що посилання на ст. 89 КК України в довідці про несудимість порушує право позивача на недоторканість приватного життя, оскільки опосередковано повідомляє роботодавцю про погашену судимість.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що відповідач під час видачі ОСОБА_1 довідки діяв з дотриманням вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем - ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що формулювання «не судимий згідно ст. 89 КК України» фіксує не передбачений законодавством статус особи, і зроблене спеціально для того, щоб привернути увагу особи, якій надається довідка до того факту, що судимість у позивача була.

Позивач, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 823/188 від 23 серпня 2002 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09 вересня 2002 року за № 738/7026, затверджено Інструкцію про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально - виконавчої системи України (далі - Інструкція).

Згідно пункту 2.1. Інструкції об'єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені, розшукуються, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом, а також громадяни України, що вчинили злочини за її межами і відомості про яких надійшли офіційними каналами згідно з міжнародними договорами у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку.

Облік здійснюється шляхом ведення алфавітних оперативно-довідкових картотек (далі - ОДК) і дактилоскопічних картотек (далі - ДК), у тому числі з використанням автоматизованих банків даних та автоматизованих дактилоскопічних інформаційних систем.

Централізований облік здійснюється Департаментом інформаційних технологій при МВС України (далі - ДІТ при МВС), а регіональний (місцевий) облік - управліннями (відділами) оперативної інформації при ГУМВС України в Автономній Республіці Крим та при управліннях МВС України в областях.

Відповідно до пункту 9.9. Інструкції інформацію про судимість (несудимість) за особистим зверненням громадян надають територіальні УОІ-ВОІ за місцем останнього постійного мешкання цих громадян з урахуванням вимог статей 5, 89, 108 КК України.

Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України у Львівській області (далі - УІАЗ) отримавши 16 лютого 2012 року заяву ОСОБА_1 опрацювало інформацію з банку даних і враховуючи норму п. 9.9. Інструкції видало позивачу довідку серії МВС № 1648044 на бланку встановленого зразка з інформацією що відповідає дійсності, а саме, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 «Згідно ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості та в розшуку не перебуває».

06 березня 2012 року позивач звернувся до відповідача із заявою про отримання довідки в іншій редакції без посилання на ст. 89 Кримінального кодексу України, однак заява не містить посилання на норми права зобов'язального характеру для відповідача. Заява була розглянута в порядку та у визначений Законом України «Про звернення громадян» строк та позивачу було дано обґрунтовану відповідь за вих. № 4/4-М-2 від 15 березня 2012 року.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що чинним законодавством України, в тому числі відомчими наказами Міністерства внутрішніх справ України, не передбачено ні права позивача вимагати приховування у довідці про несудимість факту погашення судимості через посилання на ст. 89 Кримінального кодексу України, ні обов'язку відповідача на звернення особи, відносно якої готується така довідка не вказувати в її тексті ст. 89 відповідного Кодексу.

Посилання позивача на факт поширення, розповсюдження, розголошення інформації що міститься у довідці серії МВС № 1648044 не заслуговують на увагу, оскільки посадові особи відповідача на прохання самого позивача видали довідку з інформацією особі, якої ця інформація безпосередньо стосується, а ОСОБА_1 не доведено випадків поширення, розповсюдження чи розголошення відповідачем інформації відображеній у довідці серії МВС № 1648044 третім особами.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2012 року в справі № 2а-4808/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей

Ухвалу складено в повному обсязі 18 травня 2015 року.