Справа № 823/130/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року справа № 823/130/15

м. Черкаси

16 год. 15 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

при секретарі - Попельнухи Ю.І.,

за участю:

представників позивача територіальної громади м. Канева в особі Канівської міської ради Черкаської області - міського голови Ренькаса І.О. - за посадою, Леонової А.А., Москальця М.В. - за довіреностями,

представника відповідача Канівської районної державної адміністрації Черкаської області Скочка В.О. - за довіреністю,

представника третьої особи управління містобудування та архітектури Черкаської обласної державної адміністрації Болотова В.С. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом територіальної громади м. Канева в особі Канівської міської ради Черкаської області до Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, Головного управління Держземагенства у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Литвинецька сільська рада Канівського району Черкаської області та управління містобудування та архітектури Черкаської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовом звернулася територіальна громада м. Канева Черкаської області в особі Канівської міської ради, в якому просить визнати неправомірними дії Канівської районної державної адміністрації Черкаської області щодо видачі будівельних паспортів на нове будівництво дачних будинків з гаражами в адміністративних межах Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області, масив Литвинецький фактично в зоні житлової забудови по вул. Маяковського, що в м. Каневі Черкаської області.

В обґрунтування вимог зазначено, що рішенням Канівської міської ради від 02.03.2006 р. № 30-27 був затверджений Генеральний план розвитку міста Канева. Незважаючи на вищевказану обставину, Канівська РДА Черкаської області безпідставно здійснюючи повноваження власника, без відома міської ради та всупереч Генеральному плану розвитку м. Канева розподілила та передала у користування громадянам земельні ділянки в межах міської житлової забудови, в районі масиву «Литвинецький» вул. Маяковського, що в м. Каневі. Крім цього, сприяла незаконному отриманню окремими громадянами правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для індивідуального садівництва площею 0,12 га., а також виготовила та видала громадянам будівельні паспорти на нове будівництво дачних будинків з гаражами, в зоні житлової забудови за вищевказаною адресою, безпідставно присвоївши даному масиву земельних ділянок назву: «Масив Литвинецький», с. Литвинець, Канівський р-н., Черкаська обл. Тобто, на думку позивача, оскільки під час прийняття рішень про розподіл земельних ділянок по вул. Маяковського, що в м. Каневі був відсутній проект детального плану відповідної території (згідно вимог ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») та не приймалося відповідне рішення органу містобудування та архітектури щодо визначення та надання містобудівних умов і обмежень (з урахуванням попередніх планувальних рішень) на територіях де відповідно до зазначеного закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій, то передача вказаних земельних ділянок Канівською РДА Черкаської області у власність громадянам для індивідуального садівництва була неможливою, а тому є незаконною. Крім цього, наголосив представник позивача, будівництво житлових чи садових будинків по даній вулиці без врахування вищевказаних обставин та без детального плану забудови може завдати значної шкоди міському водоканалізаційному господарству, та міському бюджету в цілому, і сприятиме виникненню екологічної катастрофи в регіоні.

В судовому засіданні представники позивача вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі.

Представник Канівської РДА Черкаської області проти задоволення вимог позовної заяви заперечив повністю з підстав викладених у запереченні та просив суд залишити її без задоволення. Додатково наголосив, що у відповідності до положень Конституції України, до відання Канівської міської ради не входять питання щодо звернення до суду з питань територіальної одиниці - Литвинецької сільської ради Канівського р-ну., Черкаської області, яка не входить в адміністративні межі м. Канева. На думку представника відповідача, територіальна громада в особі Канівської міської ради не є тим представницьким органом, який наділений повноваженнями звертатися з позовом до суду, а також вирішувати будь-які питання суспільного життя не місцевого значення, тобто позивач не є тією особою, яка в даному випадку має право вимоги.

Представник головного управління Держземагенства у Черкаській області належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не прибув, свого представника не направив, заяви щодо розгляду справи за його відсутності на адресу суду не надходило.

Голова Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області засобами факсимільного зв'язку направила на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради. Проте в поясненнях, наданих нею в попередніх судових засіданнях, зазначила, що позов не підлягає до задоволення оскільки масив «Литвинецький» розташований в адмінмежах Литвинецької сільської ради та відноситься до земель державної власності, право розпорядження якими має Держкомзем у Черкаській області.

Представник управління містобудування та архітектури Черкаської обласної державної адміністрації пояснив суду, що відповідач, а саме Канівська РДА Черкаської області не мала повноважень щодо видачі паспортів на будівництво на спірній території, оскільки вона знаходиться в адмінмежах міста Канева згідно Генерального плану розвитку міста, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.1998 р. № 1655 «Про заходи з підготовки до відзначення 200-річчя від дня народження Тараса Шевченка» були затверджені загальнодержавні заходи з підготовки до відзначення відповідної дати.

Вказаними заходами передбачалась розробка Генерального плану розвитку м. Канева та проекту регенерації історико-культурної заповідної території.

На виконання положень вказаної постанови, держава в особі Держбуду України замовила розробку Генерального плану м. Канева провідному інституту України «Дніпромісто» та оплатила його виготовлення.

Відповідно до вимог законодавства України, Генеральний план розвитку м. Канева був затверджений рішенням Канівської міської ради від 02.03.2006 р. № 30-27 «Про генеральний план розвитку м. Канева».

В подальшому, Канівська РДА безпідставно здійснюючи повноваження власника, без відома міської ради та всупереч Генеральному плану розвитку м. Канева розподілила та передала у користування громадянам земельні ділянки в межах міської житлової забудови, в районі вул. Маяковського, що в м. Каневі.

Крім цього, сприяла незаконному отриманню окремими громадянами правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для індивідуального садівництва площею 0,12 га., а також виготовила та видала громадянам будівельні паспорти на нове будівництво дачних будинків з гаражами, в зоні житлової забудови за вищевказаною адресою.

Вважаючи дії Канівської РДА Черкаської області з розподілу земельних ділянок по вул. Маяковського, що в м. Каневі та видачі будівельних паспортів неправомірними та такими, що порушують право територіальної громади м. Канева (якій належить виключне право розпорядження земельними ділянками на вказаній території), остання звернулась з відповідним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні вимог позивача, суд виходить з наступного.

Відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею в державі регулюються Земельним кодексом України (надалі - ЗК України).

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено ст.123 ЗК України.

Суд зазначає, що у відповідності до ч.1 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Указом Президента України від 08.04.2011 р. № 445/2011 було затверджено «Положення про Державне агентство земельних ресурсів України» (надалі - Положення).

Пунктом 1 зазначеного Положення визначено, що державне агентство земельних ресурсів України є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи (п.7 Положення).

Завдання Держземагентства України та його територіальних органів відповідно до покладених на них завдань визначено п.4 Положення. Так, відповідні органи зокрема: передають відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб (що кореспондується також з вимогами ч.4 ст.122 ЗК).

З урахуванням вищевказаного суд дійшов висновку, що станом на час виникнення спірних правовідносин, а також у відповідності до вимог ст.ст.122, 123 ЗК України та вимог «Положення про Державне агентство земельних ресурсів України», на території Черкаської області повноваження щодо передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування здійснюються саме - ГУ Держземагентства у Черкаській області, яке виступає розпорядником земель державної власності.

У відповідності до даних Державного земельного кадастру Національної кадастрової системи України (відомості листа управління Держземагенства у Канівському районі Черкаської області від 27.03.2015 р. № 28-0.5-882/2-15) земельний масив загальною площею 60,80 га, що є предметом даного адміністративного позову, відноситься до земель державної власності Литвинецької сільської ради Канівського р-ну., Черкаської обл., і знаходиться в адміністративних межах зазначеної сільської ради (призначення - сільськогосподарське, вид угіддя - рілля). Територіально зазначені землі межують з м. Каневом, в районі вулиць Маяковського та Київської.

У відповідності до ч.1 ст.117 ЗК України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що наказу ГУ Держземагентства у Черкаській області та акту приймання-передачі зазначеного земельного масиву в користування Канівської міської ради вони не містять, не змогли надати вищевказані документи на вимогу суду і представники позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вказаний земельний масив «Литвинецький» на час розгляду справи відноситься до земель державної власності, в зв'язку з чим територіальна громада м. Канева в особі Канівської міської ради немає повноважень на розпорядження даними землями, оскільки такі повноваження належать виключно ГУ Держземагентства у Черкаській області.

Крім цього, у відповідності до ст. 46 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 р. № 858-IV, для встановлення або зміни меж адміністративно-територіальних одиниць розробляються проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж відповідних адміністративно-територіальних одиниць. Проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці підлягає погодженню сільськими, селищними, міськими, районними радами, районними державними адміністраціями, за рахунок території яких планується здійснити розширення її меж.

В контексті вищевказаного, представник відповідача наголосив, що відповідно до земельно-облікових даних (форми 6-зем), територія м. Канева становить 1742,00 га, і відповідно за період з 01.01.2006 р. по 27.03.2015 р. зміни щодо площі адміністративних меж м. Канева не проводилися.

Також, як зазначив останній, розроблений у 2012 році Черкаським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою Проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж м. Канева не погоджений відповідно до ч.8 ст.46 Закону України «Про землеустрій», а тому не є законною підставною для зміни меж адміністративно-територіальної одиниці.

З урахуванням вищевказаного, дослідивши матеріали справи, а також проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що територіальній громаді м. Канева в особі Канівської міської ради вищевказаний земельний масив у відповідності до вимог чинного законодавства не передавався, а отже останній не є її власником (розпорядником), в зв'язку з чим його права щодо видачі Канівською РДА Черкаської області громадянам будівельних паспортів на нове будівництво дачних будинків з гаражами, в адміністративних межах Литвинецької сільської ради Канівського р-ну., Черкаської обл. (масив Литвинецький), по вул. Маяковського, що в м. Каневі Черкаської обл. жодним чином не порушені, а отже в позові слід відмовити, як такому, що був поданий не тією особою, якій належить право вимоги та до неналежного відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заперечень відповідачів, в зв'язку з чи вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги яка подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

постанова складена в повному обсязі 20.05.2015 р.