Справа № 803/747/15-а
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № 803/747/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Пухер Л.Р.,

з участю представників позивача Максимчука Ю.В., Ахмедової А.П.,

представника відповідача Березної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Західтренд" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 02.02.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство " Західтренд " (далі - ПП "Західтренд", позивач) звернулося з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 02.02.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Луцькою ОДПІ була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП "Західтренд" з питань здійснення фінансово-господарських операцій із ТзОВ "Мерідан Груп" за період 01.08.2014 по 31.08.2014 року, ТзОВ "БК "Мастербуд" за період з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року, за результатами якої 15.01.2015 року був складений акт № 62/22-02/38474694.

Актом перевірки було встановлено порушення ст. 185.1, ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, ст. 201 ПК України, в результаті чого ПП "Західтренд" завищено податковий кредит на загальну суму 28898,00 гривень, в т.ч. за серпень 2014 року - 5488,00 грн., за вересень 2014 року - 23410,00 грн.

На підставі даного акту прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02.02.2015 року про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 36122,50 грн.

Позивачем дане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось в адміністративному порядку, однак рішенням ДФС України від 01.04.2015 року скарга позивача була залишена без задоволення.

Позивач вважає необґрунтованими висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, про нереальність господарських операцій по правочинах, укладених із контрагентами ТзОВ "Мерідан Груп", ТзОВ "БК "Мастербуд", оскільки правомірність і відповідність цих господарських операцій діючому законодавству підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами.

З огляду на вказані обставини, позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, а тому просить визнати його скасувати.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві та просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні, додаткових поясненнях та у письмових запереченнях на адміністративний позов, позовні вимоги не визнав, посилаючись на правомірність висновків податкового органу, зроблених при проведенні перевірки, вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 02.02.2015 року винесено відповідно до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що під час проведення перевірки позивача, ним не було належним чином підтверджено факти здійснення господарських операцій ТзОВ "Мерідан Груп", ТзОВ "БК "Мастербуд", що мали місце в серпні-вересні 2014 року. Крім того, звертає увагу на те, що відповідно до інформації наданої, УДАІ УМВС України у Волинській області, не зафіксовано руху транспортного засобу, належного позивачеві, в період серпень-вересень 2014 року, що могло б підтвердити факт придбання та перевезення товарів позивачем в його контрагентів. Просить в задоволені позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Луцькою ОДПІ в період з 26.12.2014 року по 05.01.2015 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Західтренд" з питань здійснення фінансово-господарських операцій із ТзОВ "Мерідан Груп" за період 01.08.2014 по 31.08.2014 року, ТзОВ "БК "Мастербуд" за період з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року, за результатами якої 15.01.2015 року був складений акт № 62/22-02/38474694.

В акті перевірки зроблено висновок про порушення позивачем пунктів 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, ст. 201 ПК України, в результаті чого ПП "Західтренд" завищено податковий кредит на загальну суму 28898,00 гривень, в т.ч. за серпень 2014 року - 5488,00 грн., за вересень 2014 року - 23410,00 грн., що призвело до заниження ПДВ, що підлягає сплаті.

В основу даного акту перевірки покладено дані, отримані працівниками Луцької ОДПІ під час її проведення щодо господарських взаємовідносин позивача із ТзОВ "Мерідан Груп" за період 01.08.2014 по 31.08.2014 року, ТзОВ "БК "Мастербуд" за період з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року відповідно до первинних документів.

Крім того, вказано, що при проведенні перевірки позивач не надав документи, які підтверджують походження товару, якість і комплектність продукції.

Також, у висновки податкового органу покладено отримані відповідачем від ДПІ у Печерському районі міста Києва акт від 01.09.2014 року № 2640/26-55-22-07/38944716 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ "Мерідан Груп" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року, та податкова інформація від 19.11.2014 року №224/26-55-22-10 по ТзОВ "БК "Мастербуд" по взаємовідносинах із платниками податків за серпень-вересень 2014 року, де зазначено, що зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку із відсутністю за місцезнаходженням ТзОВ "БК "Мастербуд".

Також Луцькою ОДПІ було отримано лист від УДАІ УМВС у Волинській області №11/171 від 15.01.2015 року, в якому зазначено, що згідно інформаційно-пошукової системи відео фіксації «Відео контроль «Рубіж» не зафіксовано переміщення транспортного засобу Renault Dokker, номерний знак НОМЕР_1, по маршруту Луцьк-Київ, Київ-Луцьк у періодах 03.09.2014 року, 10.09.2014 року, 25.09.2014 року, а тому неможливо підтвердити транспортування ТМЦ від ТзОВ "БК "Мастербуд" до ПП "Західтренд"

Таким чином, відповідач вважає, що вищевказані контрагенти ніяких товарів ПП "Західтренд" не реалізовували та ніяких послуг не надавали.

Тому Луцькою ОДПІ зроблено висновок про неможливість підтвердження господарських операцій ПП "Західтренд" з ТзОВ "Мерідан Груп", ТзОВ "БК "Мастербуд", що призвело до завищення податкового кредиту на суму 28898,00 гривень.

На підставі акту перевірки, Луцькою ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення № від 02.02.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 36122,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 28898,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 7224,50 грн.

Позивач оскаржував дане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку. Рішенням ДФС України від 01.04.2015 року № 6757/6/99-99-10-01-01-25 "Про результати розгляду скарги" скаргу ПП "Західтренд" залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Проаналізувавши зібрані та досліджені докази суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ № від 02.02.2015 року прийняте всупереч вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги ПП "Західтренд" підлягають до повного задоволення, виходячи із наступного.

Підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є висновок про неможливість підтвердження господарських операцій ПП "Західтренд" з ТзОВ "Мерідан Груп", ТзОВ "БК "Мастербуд", що призвело до завищення податкового кредиту на суму 28898,00 гривень за вказаний в акті перевірки період.

Що стосується формування податкового кредиту по операціях із ТзОВ "Мерідан Груп", ТзОВ "БК "Мастербуд" суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 181 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 185.1 статті 185 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є, зокрема, операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Як передбачено п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

П.п.198.1, 198.2 ст.198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Отже, ПК України визначає, що обов'язковою умовою для правомірного формування платником податків податкового кредиту є податкова накладна, яка засвідчує факт придбання товарів (послуг) з метою їх подальшого використання в межах господарської діяльності.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та доводів Луцької ОДПІ про відсутність підтвердження факту здійснення господарських операцій, укладених між позивачем та його контрагентами судом при розгляді справи підлягали з'ясуванню обставини щодо реального здійснення господарських операцій, за якими позивачем сформовано податковий кредит за період 01.08.2014 по 31.08.2014 року із ТзОВ "Мерідан Груп", з ТзОВ "БК "Мастербуд" за період з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року.

Так, між ПП "Західтренд" та ТзОВ "Мерідан Груп" 01.05.2014 року укладено договір поставки № 1978 запальничок в асортименті. (а.с 51-53).

На підтвердження факту виконання господарських зобов'язань за вказаним договором виписано податкові, видаткові накладні, ТТН які підтверджують факт поставки даного товару (а.с. 54-64). Крім того, позивачем на підтвердження транспортування товару надано накази про відрядження уповноваженої особи для закупки ТМЦ у ТзОВ "Мерідан Груп" (а.с. 65), та звіти про використання коштів, виданих на відрядження (а.с. 66-73).

Оплата за придбаний товар проведена у повному об'ємі, про що свідчать платіжні доручення, які надавались під час проведення перевірки.

В подальшому придбаний у вказаного контрагента товар позивачем був використаний у власній господарській діяльності - реалізований подальшим покупцям ТОВ "Пакко Холдинг", ТОВ "Агро-Р", ПП "ТД "Салют", ТОВ "Континіум-Трейд", ТОВ "ТД "Аванта". Документи, що підтверджують реалізацію товару вказаним контрагентам досліджувалися перевіряючи ми в ході проведення перевірки.

Також, між ПП "Західтренд" та ТзОВ "БК "Мастербуд" 16.06.2014 року було укладено договір поставки обладнання № 1416, предметом якого виступали стійки з корзинами на 5 секцій, та стелажі навісні (а.с. 33-35).

На підтвердження факту виконання господарських зобов'язань за вказаним договором виписано податкові, видаткові накладні (а.с. 36-47).

Крім того, позивачем на підтвердження транспортування товару надано товарно-транспортні накладні, які оформлялись ТзОВ "БК "Мастербуд" (а.с. 42, 46), накази про відрядження уповноваженої особи для доставки торговельного обладнання (а.с. 48-50).

Придбане у вказаного контрагента торговельне обладнання було використано позивачем у власній господарській діяльності - передано в оренду контрагентам для експозиції продукції, що підтверджується договорами оренди обладнання, укладеними між позивачем та ТзОВ «Арго-Р» (а.с. 74-75), між позивачем та ПП «Тимаг» (а.с. 76-77).

Зазначені вище операції в повній мірі були належним чином відображені позивачем в бухгалтерському та податковому обліку.

На підставі документів, складених контрагентами ПП "Західтренд", позивачем був сформований податковий кредит відповідних звітних періодів.

На думку суду, всі первинні документи оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства та містять всі необхідні реквізити, передбачені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пунктом 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Луцькою ОДПІ не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, чи ґрунтуються на інших документах, недійсність даних яких установлена судом, а тому зазначені документи є підставою для бухгалтерського обліку.

З огляду на реальний характер операцій, можливі порушення контрагентами позивача правил здійснення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення позивача як платника податків права на формування податкового кредиту з ПДВ.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази підтверджують реальність здійснення позивачем господарських операцій по придбанню ТМЦ у вищевказаних контрагентів, а отже податковий кредит за наслідками цих операцій позивачем сформований правомірно. При цьому ПП "Західтренд" підтверджено наявність господарської мети при придбанні товару, одержання прибутку внаслідок його подальшої реалізації та належне оформлення первинних документів.

Також суд зазначає, що податковим органом фактично виявлені порушення в ланцюгу постачальників другої черги без фактичного дослідження реальності господарських операцій позивача.

Зокрема, в акті перевірки позивача від 15.01.2015 року Луцька ОДПІ, як підставу про неможливість підтвердження факту здійснення ПП "Західтренд" господарських операцій із вищезазначеними контрагентами посилається на акт ДПІ у Печерському районі міста Києва від 01.09.2014 року № 2640/26-55-22-07/38944716 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ "Мерідан Груп" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року, та на податкову інформацію від 19.11.2014 року №224/26-55-22-10 по ТзОВ "БК "Мастербуд" по взаємовідносинах із платниками податків за серпень-вересень 2014 року, де зазначено, що зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку із відсутністю за місцезнаходженням ТзОВ "БК "Мастербуд"

Тобто, даними документами констатовано, що вказані суб'єкти підприємницької діяльності не могли фактично здійснювати реалізацію товарів, оскільки дані контрагенти позивача відсутні за юридичною адресою.

Суд, проаналізувавши зібрані в ході судового розгляду докази, вищевказані акт та довідку їх до уваги не приймає, оскільки акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання засвідчує лише факт неможливості її проведення без встановлення висновків стосовно документального підтвердження господарських відносин з платником податків, зборів, підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснюються між ними, з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Даними актами фактично виявлені порушення чинного законодавства контрагентами позивача по ланцюгу їх постачання, а не безпосередньо у взаємовідносинах позивача із ТзОВ "Мерідан Груп", ТзОВ "БК "Мастербуд".

Крім того, у встановленому порядку договори поставки товарів не були визнані недійсними.

Водночас суд встановив, що учасники договірних відносин наділені належною правосуб'єктністю.

З огляду на реальний характер операцій, можливі порушення контрагентами позивача правил здійснення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення позивача як платника податків права на формування податкового кредиту з ПДВ.

Що стосується посилання відповідача на неподання позивачем під час перевірки витребовуваних в нього сертифікатів відповідності, то суд до уваги її не приймає, оскільки відповідно до «Переліку продукції, яка підлягає обов'язковій сертифікації в Україні», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №28 від 01.02.2005 року - запальнички, стелажі та стійки не потребують обов'язкової сертифікації. Крім того, дане твердження також підтверджується листом ДП «Волиньстандартметрологія» (а.с. 127).

Також не беруться судом до уваги посилання відповідача на нереальність здійснення господарських операцій позивачем у зв'язку із відсутністю у системі відео фіксації «Відео контроль «Рубіж» переміщення транспортного засобу Renault Dokker, номерний знак НОМЕР_1, належного позивачеві, по маршруту Луцьк-Київ, Київ-Луцьк, оскільки відповідно до пункту 1.1 «Інструкції з використання автоматизованої інформаційно-пошукової системи відео фіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж», затвердженої Наказом МВС України від 23.11.2012 року №1080/ДСК, вказана інформаційно-пошукова система «Рубіж» використовується для фіксації транспортних засобів, що знаходяться в розшуку, а тому вищевказаний транспортний засіб позивача жодним чином не міг бути зафіксований у вказаній системі, оскільки в розшуку не перебуває. Протилежних доказів в судовому засіданні відповідачем не представлено.

Не можуть бути взяті до уваги судом посилання представника відповідача на ту обставину, що відповідно до бази даних АС «Податковий блок» та податкових накладних за період з 01.01.2014 року по 31.08.2014 року, які зареєстровано в ЄРПН, ТзОВ "Мерідан Груп" не придбавало запальничок в інших контрагентів і не могло їх реалізовувати позивачу, оскільки така продукція могла бути придбана товариством і раніше.

Суд зазначає, що окремі недоліки допущені при складанні первинних документів, зважаючи на реальність здійснення господарських операцій, з підстав вищевикладених, не спростовують висновків суду зроблених в судовому засіданні.

Протилежного в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку Луцькою ОДПІ належними та допустимими доказами не доведено правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення відносно позивача та відсутності реально проведеної господарської операції між позивачем та контрагентами.

Отже, виходячи із вищенаведеного, оспорюване податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ № від 02.02.2015 року винесено з порушенням вимог чинного податкового законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню, а позов до повного задоволення.

Інші доводи представника відповідача не спростовують висновків суду, зроблених в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, з Державного бюджету України на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 182,70 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення № 446 від 14.04.2015 року.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Волинській області № від 02.02.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Західтренд" (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Карбишева, 2, ) судові витрати в сумі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 18 травня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк