Справа № 814/1277/15
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

15.05.2015 р. Справа № 814/1277/15
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Желєзний І. В. розглянувши адміністративну справу в порядку скороченого провадження

за позовомОСОБА_1, Товаоиство з обмеженою відповідальністю"Українська медіа група", вул.Московська,13/4, м. Миколаїв, 54001

доНачальника автомобільних доріг у Миколаївській області Блошенко В.І., вул. Галини Петрової, 2-А,Миколаїв,54029 Служби автомобільних доріг у Миколаївській області вул. Галини Петрової, 2-А,Миколаїв,54029

провизнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

Позивач, відповідно до уточнених позовних вимог, звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області Блошенко Валерія Івановича, що виявились у відмові надати позивачу публічну інформацію на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Закону України «Про інформацію» на запит від 01 грудня 2014 року та зобов'язання відповідача надати запитувану інформацію, оскільки відмова не ґрунтується на приписах законодавства та умотивована надуманими обставинами.

До суду не надійшли заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, зважаючи на таке.

Як вбачається із матеріалів справи 01 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області Блошенко Валерія Івановича із запитом, в якому просив надати: копію договору, укладеного між Службою автомобільних доріг в Миколаївській області та ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» за результатами закупівлі Службою автомобільних доріг у Миколаївській області 20 тисяч літрів бензину моторного (автомобільного) по талонах та 5,5 тисяч літрів дизельного палива по талонах, здійснену в червні 2014 року, а також інформацію про те скільки коштів станом на 01 грудня 2014 року Служба автомобільних доріг у Миколаївській області витратила на закупівлю бензину моторного та дизельного палива з моменту укладення договору з ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» та скільки літрів бензину вже витрачено станом на 01 грудня 2014 року.

За результатами розгляду звернення позивача відповідачем надано відповідь від 10 грудня 2014 року №юр/2441, якою відмовлено у наданні запитуваної інформації з посиланням на те, що запитувана інформація відповідно до умов договору є конфіденційною, а ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» не надав згоду на її розголошення.

При вирішенні справи судом взято до уваги наступне.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно ст.5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Частиною 2 ст. 6 Закону України "Про інформацію" передбачено, що право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про інформацію" ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації". Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості розпорядників публічної інформації і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Статтею 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до положень ст.12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у ст.13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Згідно статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

До розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють: інформацією про стан довкілля; інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян; іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією). На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами.

Враховуючи те, що відповідач, укладаючи договори з придбання паливно-мастильних матеріалів використовував бюджетні кошти, він є розпорядником інформації в розумінні положень ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до ч. 2 ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 20 Закону України "Про інформацію" за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Статтею 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відносини, пов'язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України "Про інформацію" інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.

Отже, з огляду на положення діючого законодавства, запитувана інформація є відкритою публічною інформацією, яка повинна надаватися за запитами.

Статтею 16 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що запит, який пройшов реєстрацію у встановленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань запитів на інформацію.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження.

До обов'язків розпорядників інформації, зокрема, віднесено обов'язок надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації (п.6 ч.1 ст.14 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Згідно ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Отже, з огляду на вищевикладене, відповідач є суб'єктом господарювання, який володіє інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією), у зв'язку з чим прирівнюється до розпорядників інформації в розумінні положень ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права, відповідач в даному випадку, є розпорядником публічної інформації, яка має суспільний інтерес (мало місце витрачання бюджетних коштів) і не може бути обмежена в доступі (не відноситься в даному випадку до категорії інформації з обмеженим доступом), що вказує на порушення відповідачем права позивача на доступ до інформації і є підставою для задоволення позову, оскільки відсутні обмеження в доступі до інформації, встановлені ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації"

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 183-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області Блошенко В.І., що виявились у відмові надати позивачу публічну інформацію на запит ОСОБА_1 від 01.12.2014 року.

Зобов'язати Службу автомобільних доріг у Миколаївській області надати ОСОБА_1 протягом п'яти робочих днів з дня набрання рішенням законної сили відкриту публічну інформацію про те скільки коштів станом на 01 грудня 2014 року Служба автомобільних доріг у Миколаївській області витратила на закупівлю бензину та дизельного палива з моменту укладення договору з ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» та скільки бензину використано станом на 01 грудня 2014 року.

Зобов'язати Службу автомобільних доріг у Миколаївській області надати ОСОБА_1 копію договору, укладеного між Службою автомобільних доріг в Миколаївській області та ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» на придбання бензину та дизельного палива в червні 2014 року.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 гривні 08 копійок сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І. В. Желєзний