Справа № 152/679/15-а
Суддя: Соколовська Т. О.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/679/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 травня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Соколовської Т.О.

при секретарі Годованюк І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ з обслуговування м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області Павлова Олександра Геннадійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

05.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даною позовною заявою, в якій зазначив, що 17.04.2015 року інспектором ВДАІ з обслуговування м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області Павловим О. Г. було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 450 гривень. Дану постанову він вважає незаконною, оскільки вона прийнята з порушенням норм КУпАП з наступних підстав.

17.04.2015 року біля 09 години він за кермом автомобіля "МАЗ", державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ТОВ "Фозі Фуд" рухався в м. Миколаїв. При від'їзді від перехрестя (назву якого він не памятає) в м. Миколаїв автомобіль був зупинений інспектором ВДАІ з обслуговування м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області Павловим О.Г., який повідомив, що він проїхав світлофорний об'єкт на забороняючий (жовтий) сигнал світлофора, що не відповідало дійсності. Коли він заперечив звинувачення відповідача і пояснив, що перед зупинкою проїхав на зелений миготливий сигнал світлофора, який дозволяє рух, але інформує про обережність у зв'язку з наступним ввікненням сигналу, що забороняє рух вже незабаром, інспектор ВДАІ з обслуговування м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області Павлов О.Г. відмовився допитати свідків та склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 450 гривень. Просить скасувати оспорювану постанову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Інспектор ВДАІ з обслуговування м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області Павлов О.Г. на виклик суду не з'явився, хоча про дату, місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення йому судових повісток, про причини неприбуття не повідомив, заяв про відкладання справи або про розгляд справи в його відсутності до суду не надходило, заперечень проти позову також не представив.

За таких обставин, згідно з вимогами ст.128 ч.6 КАС України, суд вважає за можливе вирішити справу в порядку письмового провадження, на підставі наявних в ній доказів.

Встановленому судом факту відповідають адміністративно-правові відносини, що регулюються ст.ст. 9, 69,70, 71 КАС України, ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд, при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Докази в адміністративному судочинстві мають бути належними та допустимими. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст.ст. 69,70 КАС України).

Частиною 2 ст.71 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Відповідно до вимог ст.ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач Павлов О.Г. в судове засідання не з'явився, своїм правом щодо доказування правомірності свого рішення не скористався, заперечень проти адміністративного позову та доказів, які достовірно вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП не надав. Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 відразу, при складанні протоколу, заперечував свою вину, про що надав пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення, проте відповідач Павлов О.Г. не прийняв передбачених законом заходів по встановленню істини по справі, не відібрав пояснення у свідків події, та не представив суду інших відомостей, що підтверджують винуватість ОСОБА_1, хоча законом обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Лише протокол про адміністративне правопорушення та постанова в справі про адміністративне правопорушення не можуть бути прийняті судом як беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

При цьому суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 строк звернення до суду пропущений з поважних причин і підлягає поновленню, оскільки відповідачем, в порушення вимог КУпАП в постанові не зазначено, коли ним вручено правопорушнику постанову про накладення адміністративного стягнення, що підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 919514 (а.с.6).

Таким чином право ОСОБА_1 на використання своїх конституційних прав у сфері публічно - правових відносин з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту.

Керуючись ст.ст. 9, 17, 19, 71, 160-162 КАСУ, на підставі ст.ст.280, 293 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення від 17.04.2015 року

Позов ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ з обслуговування м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області Павлова Олександра Геннадійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС1 № 919514 в справі про адміністративне правопорушення від 17.04.2015 року, винесену інспектором ВДАІ з обслуговування м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області Павловим Олександром Геннадійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст. 122 ч.2 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 450 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.О. Соколовська