Справа № 602/103/15-а
Суддя: Сенюх М. З.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 602/103/15-а
Провадження № 2-а/602/8/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2015 р.

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сенюх М.З.

при секретарі Головатюк О.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гуменюк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ланівці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області, в якому просить визнати дії відповідача щодо не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» незаконними та неправомірними, зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 16.04.2014 року з включенням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу».

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16 квітня 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області йому призначено пенсію згідно із Законом України "Про державну службу". При розрахунку розміру пенсії не були враховані "інші види виплат" - матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховані та з яких утримані страхові внески до Пенсійного фонду України. 23.01.2015 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області із заявою про проведення йому перерахунку розміру пенсії з часу призначення з включенням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, однак отримав відмову з посиланням на те, що при розрахунку пенсії державним службовцям допомога на оздоровлення, матеріальна допомога та індексація заробітної плати не зараховуються, оскільки відповідно до вимог ст.. 33 Закону України "Про державну службу", дані виплати не входять до складу заробітної плати державного службовця.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилається на ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХП, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХП, ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-1У, ст.2 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР, п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2008 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення розміру заробітку для обчислення пенсії» та постанову Верховного суду України від 28 травня 2013 року у подібних правовідносинах.

20 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення строків позовної давності, посилаючись на те, що строк пропущений з поважних причин, а саме через хворобу вагітної дружин а потім хворобу новонародженої дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та подав заперечення, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог, зазначаючи при цьому, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не входить до інших надбавок, які виплачуються державним службовцям, тому відсутні підстави для включення вказаних видів оплати праці до розміру заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, з'ясував наступні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" з 16.04.2014 року. Пенсія нарахована в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати, що складалася з посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років державного службовця (довідка № 241 від 16.04.2014 року). При обчисленні пенсії не взято до уваги довідку № 242 від 16.04.2014 року про матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати.

В січні 2015 року позивач звернувся до УПФУ в Лановецькому районі Тернопільської області із заявою про перерахунок пенсії, однак, отримав відмову, яка викладена в листі від 26.01.2015 року № 1.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

На підставі системного аналізу наведених положень суд приходить до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788 - XII "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, доводи відповідача про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є помилковими.

Для вирішення спірних правовідносин підлягають застосуванню спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії зокрема, стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", натомість положення Закону України "Про державну службу" та Закону України "Про оплату праці" є загальними.

Така позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2012 року (справа № 21-430а11) та постанові від 28 травня 2013 року, яка наявна в матеріалах справи.

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки дії відповідача щодо не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст..37 Закону України «Про державну службу», є неправомірними.

Вирішуючи заяву позивача ОСОБА_1 про поновлення строку позовної давності, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з 16 квітня 2014 року. З адміністративним позовом за захистом своїх прав позивач звернувся до суду 04 лютого 2015 року. З врахування ст.99 КАС України (шестимісячний строк) його права підлягають захисту з 04 серпня 2014 року.

Позивач надав суду медичні документи, згідно яких його дружина з 17 квітня 2014 року проходила обстеження та лікування з приводу захворювання серцево-судинної системи та вагітності, та документи про народження 04 серпня 2014 року дочки з вадами серця і проведення операції на серці дитини.

Таким чином, суд прийшов до внутрішнього переконання, що встановлений законом шестимісячний процесуальний строк для звернення за захистом прав пропущений позивачем з поважних причин, який підлягає поновленню.

При цьому суд враховує вимоги ст. 83. Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якої пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, та вимоги ч.2 ст.71 КАС України, за змістом якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з 16 квітня 2014 року, його права порушені суб'єктом владних повноважень - Управлінням Пенсійного Фонду України в Лановецькому районі Тернопільської, а тому суд вважає, що права позивача підлягають захисту і слід зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з 16 квітня 2014 року.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору. Відповідно до ст. 94 КАС України сплачений позивачем судовий збір в сумі 73,08 грн. компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8-11, 69-72, 86, 158-163, 167, 185, 186,244-2, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України "Про оплату праці", Законом України "Про державну службу", Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Лановецькому районі Тернопільської щодо не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст..37 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 16 квітня 2014 року з включенням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу».

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частини апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. З. Сенюх