Справа № 826/4447/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 травня 2015 року № 826/4447/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Трейд Груп"
до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТ Трейд Груп» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо відмови у прийнятті податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві визнати податкову декларацію за жовтень 2014 року, направлену 06 лютого 2015 року, як податкову звітність та відобразити її у відповідних інформаційно-аналітичних базах даних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/4447/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 20 квітня 2015 року.

У судовому засіданні 20 квітня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТ Трейд Груп» 14 січня 2015 року та 20 січня 2015 року засобами електронного зв'язку подано до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.

Згідно повідомлення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 22 січня 2015 року № 2622/10 податкову декларацію не прийнято у зв'язку з її складанням із порушеннями, а саме невідповідність заповнення податкової звітності.

У зв'язку з вищезазначеним та відповідно до статті 48 Кодексу вищевказана податкова звітність не прийнята як податкова декларація, а позивачу запропоновано подати нову податкову звітність, оформлену відповідно до вимог чинного законодавства.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТ Трейд Груп» 31 січня 2015 року засобами електронного зв'язку подано до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.

Повідомлення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 02 лютого 2015 року № 6243/10/26-55-15 податкову декларацію не прийнято у зв'язку з її складанням із порушеннями, а саме невідповідність заповнення податкової звітності.

У зв'язку з зазначеним, позивачем 06 лютого 2015 року вкотре подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.

Проте, за посиланням позивача, зазначену декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року не відображено в інформаційних ресурсах відповідача, а лише присвоєно статус «до відома».

У зв'язку з зазначеним, позивач посилаючись на протиправність дій контролюючого органу щодо неприйняття поданої позивачем податкової звітності позивача, що у свою чергу порушують права та законні інтереси останнього, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пункту 49.3. статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом (пункт 49.9 статті 49 Податкового кодексу України).

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою; у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється (пункту 49.10 Податкового кодексу України).

Пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Згідно пункту 49.15 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Відповідно до Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого наказом Міністерства фінансів України 23.09.2014 № 966 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 жовтня 2014 р. за № 1267/26044, зокрема розділом ІІІ визначено порядок оформлення та подання податкової звітності. Декларація подається платником у визначений у пункті 5 розділу II цього Порядку строк до підрозділу контролюючого органу, яким здійснюється приймання податкової звітності, за формою, встановленою на дату подання. До декларації вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку. Декларація подається до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податку, одним із таких способів на вибір платника податків: особисто платником податків або уповноваженою на це особою; надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Підзаконним нормативно - правовим актом, яким регулюються загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису є Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, яка затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 р. N 233 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 р. за N 320/15011.

Відповідно до пункту 1 даної Інструкції квитанція про одержання податкового документа в електронному вигляді (далі - перша квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт і час одержання податкового документа в електронному вигляді; квитанція про приймання податкового документа в електронному вигляді (далі - друга квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС.

Підпунктом 7.5 Інструкції встановлено, що підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТ Трейд Груп», з урахуванням висновків контролюючого органу, викладеного в листі від 02 лютого 2015 року № 6243/10/26-55-15, 06 лютого 2015 року засобами електронного зв'язку подано до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.

Отримання контролюючим органом податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, з додатками, підтверджується квитанцією від 06 лютого 2015 року №2.

Проте, позивач посилається на не відображення вказаних документів в інформаційних ресурсах відповідача, а лише надання таким документам статусу «до відома».

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів позивачем суду не надано.

У свою чергу, з наявних матеріалів у справи, судом не встановлено, що декларації позивача з податку на додану вартість за жовтень 2014 року мають статус «до відома».

Таким чином, позивачем не доведено з посиланням на докази, що відповідачем порушено охоронювані законом права позивача, зокрема, що податковим органом не прийнято декларації позивача з податку на додану вартість за жовтень 2014 року та розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, або що вказаним деклараціям присвоєно статус «до відома».

Доказів відмови відповідача у прийнятті декларацій позивача з податку на додану вартість жовтень 2014 року та розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, позивачем суду також не надано.

Враховуючи, що позивачем не надано жодного доказу який би підтверджував, що поданим деклараціям позивача з податку на додану вартість за жовтень 2014 року податковим органом присвоєно статус «до відома», суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ Трейд Груп» є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність дій у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ Трейд Груп» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ Трейд Груп» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник