Справа № 826/2955/15
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 травня 2015 року № 826/2955/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

Головуючого судді - Добрівської Н.А., суддів: Гарника К.Ю., Кармазіна О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

з позовомОснов'янскої об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління у Міндоходів Харківській області
доДержавного космічного агентства України
третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача:
Державне підприємство Науково-дослідний і проектний інститут «Союз»
прозвернення стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Основ'янска ОДПІ міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області звернулась до суду з позовом до Державного космічного агентства України, третя особа без самостійних вимог: Державне підприємство Науково-дослідний і проектний інститут «Союз» про стягнення податкового боргу у розмірі 18 941,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на положення статті 96 Податкового кодексу України, а також на отримання відмови Агентства, до сфери управління якого належить Підприємство - боржник, у задоволенні подання контролюючого органу про вжиття заходів щодо погашення податкового боргу відмовлено.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, направив до суду клопотання про здійснення розгляду справи у відсутність представника контролюючого органу.

Ухвала суду та судові повістки були направлені за адресою відповідача, наявною в матеріалах справи. Проте кореспонденція суду повернулась з відміткою пошти «за зазначеною адресою не знаходиться». Згідно частини 11 статті 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Аналогічне положення міститься і в абз.2 частини 3 статті 167 КАС України, відповідно до якого судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Третя особа - Державне підприємство Науково-дослідний і проектний інститут «Союз», повідомлене про день, час і місце розгляду справи у відповідності із вимогами статті 35 КАС України, явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечило.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представників позивача, від якого надійшло письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника контролюючого органу, а також неявкою відповідача і третьої особи, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі ч.6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, ознайомившись із письмово викладеними позивачем доводами, заслухавши заперечення представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Державне підприємство Науково-дослідний і проектний інститут «Союз» на день розгляду справи перебуває на обліку платників податків в Основ'янскій ОДПІ міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області.

Як вбачається з наведеного позивачем розрахунку боргу, що міститься в матеріалах справи, за третьої особою станом на день звернення до суду із даним позовом рахувалась заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість в розмірі 18 941,00 грн., що виникла у зв'язку з несплатою Підприємством самостійно визначених зобов'язань з наведеного податку згідно декларацій: № від 17.04.2014р. у сумі 5 686,00 грн.; № від 19.05.2014р. у сумі 7 163,00 грн.; № від 19.06.2014р. у сумі 6 092,00 грн.

Згідно п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків -фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В підтвердження дотримання порядку стягнення податкового боргу платника податків, що передує зверненню до суду із відповідними вимогами позивачем надано копії податкових вимог від 16.03.2010 року №1/234 на суму консолідованого боргу 158 410,63 грн. та від 16.04.2010р. №2/305 на суму 149 041,89 грн., остання з яких отримана платником 22.04.2010 року.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно із визначенням, наведеним в п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно пунктів 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Водночас, звертаючись до суду із вимогами про звернення стягнення податкового боргу платника податків - Державного підприємства Науково-дослідний і проектний інститут «Союз» у розмірі 18 941,00 грн. на кошти Державного космічного агентства України контролюючим органом не надано належних і допустимих доказів в підтвердження використання позивачем наданого йому права на стягнення заборгованості Підприємства у судовому порядку.

Порядок погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств регулюється положеннями статті 96 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), яка визначає порядок погашення податкового боргу державних підприємств, що не підлягають приватизації, та комунальних підприємств.

Пунктом 96.1 статті 96 ПК України передбачено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

- виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради (п.п.96.1.1);

- затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу (п.п.96.1.2);

- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії (п.п.96.1.3);

- прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків (п.п.96.1.4).

Відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень, згідно положень пункту 96.3 статті 96 ПК України, надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Статтею 19 Конституції України встановлено обов'язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з системного аналізу статті 96 Податкового кодексу України суд вказує на те, що положення даної норми суворо регламентують процедуру стягнення податкового боргу державного підприємства та визначає конкретну послідовність обставин, що передують виникненню у податкового органу права на звернення до суду із вимогами про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Так, обов'язок органу державної податкової служби на звернення із поданням в порядку статті 96 ПК України до державного органу, в управлінні якого перебуває державне підприємство виникає лише після продажу внесеного в податкову заставу майна такого підприємства і тільки за умови недостатності суми коштів, отриманого від такого продажу для покриття податкового боргу, або відсутності у такого підприємства майна, що відповідно до законодавства може бути внесено в податкову заставу.

Крім того, згідно п.96.3 ст.96 ПК України, у разі неотримання відповіді на подання органу державної податкової служби у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Отже, обов'язок податкового органу звернутися до суду із даним позовом виникає у контролюючого органу за умови неотримання останнім відповіді на подання або отримання відмови у задоволенні його вимог.

Однак, як вбачається зі змісту листів Державного космічного агентства України №5033/10-4.1/13 від 05.09.2013р., №2008/10-4.1/14 від 05.05.2014р. та №2009/1-4.1/14 від 05.05.2014р., вони по своїй суті не є актами, що засвідчують відмову Агентства здійснити дії спрямовані на погашення боргу Підприємства або його невизнання, а свідчать про вжиття заходів, спрямованих на реорганізацію платника, яка має призвести в подальшому до погашення заборгованості правонаступником Підприємства.

Також слід зазначити, що звертаючись до суду із даним позовом контролюючим органом не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що ним було використано повний перелік дій, визначений законодавцем щодо порядку встановлення та стягнення податкового боргу державного підприємства, зокрема, докази вжиття контролюючим органом достатніх дій, спрямованих на реалізацію свого права на звернення до суду про стягнення коштів з розрахункових рахунків боржника у банках, які його обслуговують та / або на встановлення наявності майна, яке могло б бути реалізовано в рахунок погашення боргу платника.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не дотримано встановлений статтею 96 ПК України обов'язковий порядок погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, з огляду на відсутність доказів виконання податковим органом обов'язкових передумов направлення до державного органу подання у відповідності із вимогами п.96.2 ст.96 ПК України, відтак, звернення Основ'янскої ОДПІ міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області до із даним позовом є передчасним.

Зважаючи на викладене, та беручи до уваги встановлений судом факт порушення контролюючим органом процедури, визначеної статтею 96 ПК України, колегія суддів констатує відсутність на момент звернення позивача до суду із даним позовом обставин, з яким законодавець пов'язує виникнення у органів податкової служби обов'язку на звернення до суду із даними вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог Основ'янска ОДПІ міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про звернення стягнення податкового боргу Державного підприємства Науково-дослідний і проектний інститут «Союз» у розмірі 18 941,00 грн. на кошти Державного космічного агентства України.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Основ'янскої об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління у Міндоходів Харківській області у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Н.А. Добрівська
Судді: К.Ю. Гарник
О.А. Кармазін