Справа № 815/580/15
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/580/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Кипаренко Н.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Петроліум" Хлопко А.Ю. - за довіреністю від 07.04.2015р. б/н.

Від відповідача: представник Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області Лупуленко О.П. - за довіреністю від 22.01.2015року №436/8/15-52-10-02-05.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Петроліум" до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 02.10.2014р. №,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 02.10.2014р. №, посилаючись на відсутність, встановлених ДПІ в Акті перевірки порушень податкового законодавства з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум», оскільки при формуванні податкового кредиту за перевіряємий період, Товариством у повному обсязі дотримано вимоги чинного податкового законодавства України, та правомірно віднесено до складу податкового кредиту відповідні суми ПДВ, сплачені у ціні виконаних робіт з ремонту, техобслуговування, очистки резервуарів на АЗС, у межах відповідних фінансово-господарських правовідносин з контрагентом - ТОВ «Інтерія ЛТД», що, серед іншого, підтверджується податковими накладними, виписаними та оформленими Підрядником, з дотриманням вимог Податкового кодексу України.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 16.02.2015р. б/н), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 02.10.2014р. №, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» занижено податок на додану вартість, внаслідок чого порушено вимоги п.п.197.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у період з 16.07.2014р. по 22.07.2014р., на підставі направлення, виданого Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеської області від 16.07.2014р. №1084, старшим державним ревізор-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового контролю ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеської області Чекмарьовим О.Ю., згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, та згідно з Наказом ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 16.07.2014р. №1116, була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» з питань взаєморозрахунків та правових відносин з ТОВ «Інтерія» за період з 01.01.2014р. по 31.01.2014р.

За наслідками вказаної перевірки ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області складено Акт №65/22-213 від 29.07.2014р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» з питань взаєморозрахунків та правових відносин з ТОВ «Інтерія» за період з 01.01.2014р. по 31.01.2014р.», у висновках якого наголошено, що Товариством занижено податок на додану вартість, внаслідок чого порушено вимоги п.п.197.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

На підставі складеного Акта перевірки №65/22-213 від 29.07.2014р. ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області 02.10.2014р. винесено податкове повідомлення-рішення №.

Не погодившись із означеним податковим повідомленням-рішенням від 02.10.2014р. №, ТОВ «СК Петроліум» звернулось до Головного управління ДФС в Одеській області з первинною скаргою (вихід.№574 від 14.11.2014р.) про його скасування, за результатами розгляду якої Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято рішення №54/10/15-32-10-02-07 від 26.12.2014р. про результати розгляду первинної скарги, яким залишено без розгляду скаргу директора ТОВ «СК Петроліум» від 14.11.2014р. (вхід.ГУ №2247/10 від 19.11.2014р.) на податкове повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 02.10.2014р. №, та повернуто її.

Не погодившись із означеним податковим повідомленням-рішенням від 02.10.2014р. №, Товариство з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про його скасування.

Так, на думку суду, оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 02.10.2014р. №, винесено податковим органом неправомірно, безпідставно та у порушення положень чинного податкового законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом та підтверджується наявними у справі первинними документами, між Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерія ЛТД» (Підрядник) були укладені Договори підряду, зокрема, від 15.10.2013р. №15/10/2013, від 11.10.2013р. №11/10/2013, від 10.10.2013р. №10/10/2013, від 02.10.2013р. №02/10/2013, від 03.10.2013р. №03/10/2013, від 11.11.2013р. №11/11/2013, від 07.11.2013р. №07/11/2013, від 12.11.2013р. №12/11/2013, від 05.11.2013р. №05/11/2013, від 13.11.2013р. №13/11/2013, від 15.11.2013р., від 08.11.2013р. №08/11/2013, від 14.11.2013р. №14/11/2013, від 06.11.2013р. №06/11/2013, відповідно до п.1.1 якого Підрядник власними або залученими силами та засобами зобов'язується виконати ремонт, техобслуговування, очистку резервуарів на АЗС №14 за адресою: м.Кривий Ріг, Нікопольське шосе,20, на АЗС №11 за адресою: м.Кривий Ріг, вул.23-го Лютого,32-а, на АЗС №1 за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Електрична,10/1, на АЗС №23 за адресою: Київська обл., с.Микуличі, вул.Леніна,42 (праворуч), на АЗС №24 за адресою: Київська обл., с.Микуличі, вул.Леніна,45 (ліворуч), на АЗС №27 за адресою: Одеська обл., Татарбунарський район, с.Спаське, вул.Леніна,129, на АЗС №6 за адресою: м.Кривий Ріг, на розі пр.Металургів та Нікопольського шосе,1-а, на АЗС №1 за адресою: Херсонська обл., м.Нова Каховка, вул.Паризької комуни,21, на АЗС №22 за адресою: Київська обл., Броварський район, с.Гоголів, вул.Шевченка,1-б, на АЗС №16 за адресою: Київська обл., Кагарлицький район, с.Липовець, вул.Садова,3, на АЗС №18 за адресою: Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул.50 років Жовтня,12-а, на АЗС №15 за адресою: Одеська обл., с/рада Єреміївська, автодорога Одеса-Київ, 46км., на АЗС №5 за адресою: Київська обл., с/рада Глибоцька, автодорога Бориспіль-Золотоноша,5км.+775м., на АЗС №9 за адресою: Київська обл., Богуславський район, с.Медвин, вул.Леніна,147, відповідно і в обсягах, зазначених у розробленій кошторисній документації, яка є невід'ємною частиною даного Договору, а Замовник зобов'язується надати Підряднику фронт робіт, передати затверджену кошторисну документацію, і забезпечити приймання виконаних робіт та їх оплату.

Згідно зі ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 Цивільного Кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.638 Цивільного Кодексу України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, судом з'ясовано та підтверджується наявними у матеріалах справи документами, що Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум», повністю дотримано законодавчо визначені вимоги, та досягнуто згоди з усіх істотних умов вищеокреслених укладених між господарюючими суб'єктами договорів.

Юридичним фактом, який породжує право платника на податкову вигоду (зокрема, у вигляді права на зменшення об'єкта оподаткування ПДВ на суму податкового кредиту), є реальність господарської операції. За відсутності факту придбання товарів (робіт, послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту. Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичне надання послуг, здійснення поставки товарів та їх отримання іншою стороною, а також документи, котрі підтверджують використання вказаних товарів у власній господарській діяльності.

Зокрема, як вбачається з наявних у справі документів, а саме Податкових накладних, Локальних кошторисів, Підсумкових відомостей ресурсів, Договірних цін, Довідок про вартість виконаних робіт, Актів приймання виконаних робіт, останні складені з дотриманням законодавчо передбачених вимог, містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені відповідними печатками підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу, та відповідно підтверджують фактичне їх виконання, а відтак у розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що відповідно спростовує висновок відповідача щодо відсутності реального та фактичного надання (отримання) робіт з ремонту, техобслуговування, очистки резервуарів на АЗС.

Також, суд вважає за доцільне наголосити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

При цьому, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази, у порушення вимог частин 1,2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, податковим органом не надано, та реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, не спростовано, як і не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умовами вищеозначених Договорів підряду роботи з ремонту, техобслуговування, очистки резервуарів на АЗС Підрядником Замовнику не надано.

Між тим, у податковому спорі податковий орган не може ставити під сумнів оподатковувану операцію, натомість повинен довести відсутність реальності такої операції в силу відсутності товарно-грошового обороту, номінального оформлення операції, її імітації з єдиною метою отримати незаконну податкову вигоду та податкову економію, тощо.

Так, судом з'ясовано, що суми ПДВ за наданими позивачем до суду та наявними у матеріалах справи податковими накладними, були включені Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» до складу податкового кредиту за відповідний період.

Відповідно до пп.14.1.181. Податкового кодексу України від 02 грудня 2010року №2755-VІ податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

Пунктом 198.1. статті 198 вказаного Кодексу встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Так, у даному випадку датою виникнення у позивача права на віднесення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту, є, зокрема, дата отримання виписаних ТОВ «Інтерія ЛТД», позивачу податкових накладних.

Відповідно до п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Натомість, судом з'ясовано, що включена позивачем до складу податкового кредиту оскаржувана сума податку на додану вартість повністю підтверджена наявними у матеріалах справи податковими накладними, виписаними ТОВ «Інтерія ЛТД» з дотриманням вимог пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до якого платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; є) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Таким чином, виходячи із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту у суб'єкта господарювання виникає у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (робіт, послуг), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару (робіт, послуг) та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

При цьому, платник податку на додану вартість (покупець товару (робіт, послуг)) на час здійснення господарської операцій з придбання товару (робіт, послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням виконавцем, який зареєстрований у встановленому законом порядку як юридична особа та зареєстрований платником податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність вказаного суб'єкта господарювання (виконавця).

При цьому, суд вважає за доцільне наголосити, що доводи податкового органу щодо отримання платником необґрунтованої податкової вигоди, мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безумовно та беззаперечно підтверджують існування обставин, котрі виключають право платника на віднесення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Натомість, судом встановлено, що відповідачем - Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області не доведено належними доказами існування таких обставин, як і не доведено здійснення Товариством та його контрагентом узгоджених дій, спрямованих на створення штучних умов для отримання незаконної податкової вигоди, як і не надано жодного доказу на підтвердження того, що зміст укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» та його контрагентом - ТОВ «Інтерія ЛТД», правочинів, не відповідає дійсним намірам сторін, і що дані наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за наслідками фінансово-господарських операцій, та доказів на підтвердження відсутності у посадових осіб підприємств повноважень на укладання таких договорів, та відсутності у ТОВ «Інтерія ЛТД» повноважень виписувати податкові накладні.

До того ж, судом відхиляються та не приймаються до уваги викладені ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області в Акті №65/22-213 від 29.07.2014р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» з питань взаєморозрахунків та правових відносин з ТОВ «Інтерія» за період з 01.01.2014р. по 31.01.2014р.», посилання, зокрема, на встановлені податковим органом порушення, котрі викладені у Акті іншого контролюючого органу, а саме ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 01.04.2014р. №1815/15-53-22-3/38018040 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Інтерія ЛТД» з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за період січень-лютий 2014р.», з урахуванням наступного.

Так, судом встановлено, що Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2014р. по справі №815/2581/14, залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014р., та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.12.2014р., задоволено частково адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерія ЛТД», визнано протиправними дії ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області щодо проведення заходів зустрічної звірки, за результатами яких 01.04.2014року складено Акт №1815/15-53-22-3/38018040 «Про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерія ЛТД» з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за період січень-лютий 2014року»; визнано протиправними дії ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ ТОВ "Інтерія ЛТД" в електронній автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів на підставі Акта №1815/15-53-22-3/38018040 від 01.04.2014р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерія ЛТД" з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за період січень-лютий 2014року"; зобов'язано ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області вилучити з діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформацію, внесену на підставі Акта №1815/15-53-22-3/38018040 від 01.04.2014р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерія ЛТД" з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за період січень-лютий 2014року".

Зокрема, в межах розгляду означеної адміністративної справи судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановлено, що 01.04.2014р. ДПІ складено Акт №1815/15-53-22-3/38018040 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Інтерія ЛТД" з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за період січень-лютий 2014року", у якому зазначено, що головним державним ревізором-інспектором відділу супроводження особливо важких перевірок управління податкового аудиту ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області Курманенко Ю.В., згідно з п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України, складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки щодо підтвердження реальності здійснення господарських взаємовідносин ТОВ "Інтерія ЛТД" із контрагентами за період січень-лютий 2014року, з огляду на те, що посадові особи ТОВ "Інтерія ЛТД" не знаходились за податковою адресою. Дані обставини також стали підставою для складення акта про неможливість вручення запиту від 27.03.2014р. за №24/15-53-22-3/38018040.

Також, зустрічною звіркою встановлено ознаки фіктивності здійснення господарських операцій між ТОВ "Інтерія ЛТД" та контрагентами-постачальниками за період січень-лютий 2014року на загальну суму податкового кредиту з податку на додану вартість - у сумі 22650907грн., у тому числі по періодам звітності: за січень 2014 року - у сумі 10702873грн., за лютий 2014року - у сумі 11948034грн., та контрагентами-покупцями за період січень-лютий 2014року на загальну суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість - у сумі 24487468грн., у тому числі по періодам звітності: січень 2014року - у сумі 11570674грн., лютий 2014року - у сумі 11570674грн.

При цьому, в ході організації зустрічної звірки здійснено наступні заходи: підготовлено запит керівнику ТОВ "Інтерія ЛТД" від 27.03.2014р. №10425/5/53-22-3/10 щодо надання письмової інформації та документального підтвердження щодо формування податкових зобов'язань та податкового кредиту за період січень-лютий 014 року; здійснено вихід за юридичною адресою ТОВ "Інтерія ЛТД", про що складено акт інформативного повідомлення перевірки фактичного місцезнаходження; направлено запит щодо проведення заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження посадових осіб ТОВ "Інтерія ЛТД"; направлено службову записку до відділу реєстрації та обліку платників податків від 27.03.2014р. №271/15-53-22-3/03 щодо зміни стану платника податків в Системі "Податковий блок".

Відповідно до вимог п.71.1 ст.71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань.

Правові підстави проведення зустрічної звірки визначено п.п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України, відповідно до якого органи державної податкової служби мають право з метою отримання податкової інформації проводити зустрічні звірки суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010р. №1232 затверджено Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, та Наказом Державної податкової адміністрації України від 22 квітня 2011року №236 затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, якими визначено механізми дії податкового органу у разі необхідності здійснення такої звірки.

Так, Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2014р., залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014р., по справі №815/2581/14, встановлено, що податковим органом у порушення вимог п.2.1 Методичних рекомендацій №236 при проведенні зустрічної звірки не визначено платників податків щодо яких виникла необхідність у зіставленні їх даних первинних бухгалтерських та інших документів з даними ТОВ "Інтерія ЛТД" з метою підтвердження господарських відносин між ними.

Відповідно до пункту 4.4 Методичних рекомендацій №236 у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема, у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

У додатку №3 Методичних рекомендацій №236 затверджено зразок форми акту про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання.

У пункті 15 проформи зазначено, що у разі наявності зазначається інша інформація (в т.ч. отримана від підрозділів податкової міліції), що має відношення до питань запиту і може бути використана органом-ініціатором при перевірці. Одночасно надаються належним чином завірені копії таких документів, що не підтверджують дані платника податків, наведені у запиті.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, з яким погодилися суд апеляційної та касаційної інстанцій, прийшов до висновку, що дії фахівців контролюючого органу з оформлення результатів зустрічної звірки актом про неможливість проведення зустрічної звірки не створюють будь-яких правових наслідків, оскільки проведення зустрічних звірок є лише процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником податкового законодавства у рамках податкового контролю.

До того ж, під час судового розгляду справи №815/2581/14, судами першої та апеляційної інстанції з'ясовано, що податковим органом в акті перевірки зазначено, що зустрічну звірку ТОВ "Інтерія ЛТД" неможливо провести у зв'язку з незнаходженням посадових осіб Товариства та будь-яких ознак ведення фінансово-господарської діяльності за податковою адресою. При цьому, в частині "Висновок" в акті про неможливість проведення зустрічної звірки від 01.04.2014р. зазначено, що зустрічною звіркою встановлено наявність ознак відсутності факту реального здійснення господарських операцій між ТОВ "Інтерія ЛТД" та контрагентами - постачальниками за період січень-лютий 2014року на загальну суму податкового кредиту з податку на додану вартість у розмірі 22650907грн., у тому числі по періодам звітності: січень 2014року - у сумі 10702873грн., лютий 2014року - у сумі 11948034грн., та контрагентами-покупцями за період січень-лютий 2014року, на загальну суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість - у сумі 24487468грн., у тому числі по періодам звітності: січень 2014року - у сумі 11570674грн., лютий 2014року - у сумі 11570674грн.

Відповідно до статті 66 Податкового кодексу України податковому органу надано право вносити зміни до облікових даних платника податків на підставі інформації органів державної реєстрації; інформації банків та інших фінансових установ про відкриття (закриття) рахунків платників податків; документально підтвердженої інформації, що надається платниками податків; інформації суб'єктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно - платника податків; рішення суду, що набрало законної сили; даних перевірок платників податків.

Внесення змін до облікових даних платників податків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби.

Відповідно до п.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податкові зобов'язання визначаються платником податків на підставі поданих декларацій самостійно чи визначаються контролюючим органом.

Відповідно до п.п.14.1.157 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно з п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Крім того, відповідно до пункту 4.6 Наказу ДПА України від 24 травня 2011року №306 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість (від'ємного значення податку на додану вартість)"- у разі якщо згідно з пунктом 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган самостійно визначає суму грошових зобов'язань платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення про розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань, зроблений за результатами перевірки.

Згідно з п.п.6.1 п.6 вказаного наказу - підрозділи обліку та звітності органів державної податкової служби у день надходження інформації, вказаної у пунктах 3.11, 3.12.2 розділу 3 (на підтверджену до відшкодування суму ПДВ) та пункті 4.8 розділу 4 (на суму бюджетного відшкодування ПДВ, щодо нарахування якої на дату формування довідки не виявлено фактів порушень законодавства) цих Методичних рекомендацій, здійснюють відповідні облікові операції в картках особових рахунків платників ПДВ.

Таким чином, у Постанові Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2014р., по справі №815/2581/14, встановлено, що зміни в облікових даних по податку на додану вартість здійснюються лише на підставі податкових повідомлень-рішень чи на підставі довідок, складених за результатами перевірок, коли контролюючим органом не виявлено фактів порушень платником податків законодавства України, у зв'язку з чим внесення змін до облікових карток платника податків, що не пов'язані із зміною податкового навантаження (тобто, податкової звітності, розшифровки результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України) з податку на додану вартість, можливе лише на підставі або самостійно поданої декларації платника податку на додану вартість або прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення після закінчення строків його узгодження.

Водночас, податкове-повідомлення рішення на підставі Акта №1815/15-53-22-3/38018040 від 01.04.2014р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Інтерія ЛТД" ДПІ у Приморському районі ГУ Міндоходів в Одеській області, не виносилось та відповідно до п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України не могло бути винесено, тоді як дані щодо безпідставності задекларованого податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість ТОВ "Інтерія ЛТД" за період січень-лютий 2014року внесені до облікових даних платника податків.

Таким чином, Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2014р., залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014р., встановлено, що податковим органом самостійно внесено зміни до електронної автоматизованої системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту "Податковий блок" щодо показників податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ "Інтерія ЛТД", у зв'язку з чим такі дії ДПІ є наслідком порушення прав платника податків щодо відповідності задекларованих ним в податкових деклараціях з ПДВ показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, даним централізованої бази податкової звітності.

Між тим, самостійна зміна ДПІ в базі електронної автоматизованої системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту "Податковий блок" показників податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ "Інтерія ЛТД" без зміни означених показників самим платником податків шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків), порушує його права та інтереси, оскільки ТОВ "Інтерія ЛТД", як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобов'язань відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності. Така невідповідність може мати для платника податків негативні наслідки, як то: погіршення його ділової репутації, як належного платника податків, відмова його контрагентів від подальших господарських відносин з ТОВ "Інтерія ЛТД", з метою уникнення негативних податкових наслідків для себе від таких операцій; платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобов'язань відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності тощо, оскільки у разі зміни в базі електронної автоматизованої системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту "Податковий блок" податкового зобов'язання з ПДВ у платника податку, автоматично виникає питання щодо зміни податкового кредиту і у контрагента - постачальника.

Відтак, оскільки зустрічна звірка не є податковою перевіркою, висновки податкового органу, зроблені за наслідками проведення такої звірки, не підлягають відображенню в інформаційних базах податкового органу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Так, предметом доказування в межах розгляду даної категорії спорів, є реальність господарських операцій, що у подальшому слугує підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, та на підставі наданих позивачем, та досліджених судом, первинних документів (складених при здійсненні операцій з продажу товару у межах господарських правовідносин з вищеокресленими контрагентами), судом встановлено, що означені фінансово-господарські операції мали реальний характер та були опосередковані дійсним рухом активів. Зокрема, судом з'ясовано зміст кожної операції та її підтвердження необхідними документами первинного бухгалтерського та податкового обліку, а саме Податковими накладними, Локальними кошторисами, Підсумковими відомостями ресурсів, Договірними цінами, Довідками про вартість виконаних робіт, Актами приймання виконаних робіт.

Отже, беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що включення Товариством з обмеженою відповідальністю "СК Петроліум" спірної суми ПДВ до складу податкового кредиту в межах вищеокреслених фінансово-господарських відносин із ТОВ «Інтерія ЛТД», повністю підтверджено позивачем наданими до суду та наявними у матеріалах справи відповідними розрахунковими, платіжними, та іншими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що відповідно свідчить про безпідставність та неправомірність донарахування Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області Товариству з обмеженою відповідальністю "СК Петроліум" податку на додану вартість за перевіряємий період.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов, та викладені повноважним представником в ході судового розгляду справи по суті.

Відповідно до приписів ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Натомість, Державна податкова інспекція у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області не надала суду жодних належних доказів на підтвердження та обґрунтування правомірності винесення оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення від 02.10.2014р. №.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ч.3 ст. 105 КАС України позивач має право, у тому числі, вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Петроліум" правомірні, документально підтверджені та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Петроліум", відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Петроліум" до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 02.10.2014р. №, задовольнити.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 02.10.2014р. №.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Петроліум" (65080, м.Одеса, вул.Варненська,4б, ) судовий збір у сумі 487(чотириста вісімдесят сім)грн. 20коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано судом « 20» травня 2015року.

Суддя Харченко Ю.В.

.