Справа № П/811/824/14
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/824/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2015 року

справа № П/811/824/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В. Суховарова А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2014 року у справі №П/811/824/14 за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області до Комунального закладу „Кіровоградський обласний будинок дитини” про зобов'язання виконати вимогу,-

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція в Кіровоградській області (далі - ДФІ) звернулась до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнень, просила, зобов’язати комунальний заклад „Кіровоградський обласний будинок дитини” виконати п.2.7 листа-вимоги Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області від 28.08.2013 року №11-04-14-14/5278 та усунути фінансові порушення на суму 1500 грн. виявлені під час проведення ревізії та відображені в акті ревізії від 13.08.2013 року №04-09/198.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2014 року у задоволенні позову відмовлено. Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність з боку КЗ „Кіровоградський обласний будинок дитини” фінансових порушень та безпідставність виставленої позивачем вимоги та відповідно відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі ДФІ в Кіровоградській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення посилаючись на її безпідставність та залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ДФІ в Кіровоградській області було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності КЗ „Кіровоградський обласний будинок дитини” за 2009-2012 роки та завершений звітний період 2013 року. Результати ревізії відображені в акті ревізії №04-09/198 від 13.08.2013 року.

Ревізією правильності використання державної соціальної допомоги дітям інвалідам та інвалідам з дитинства встановлено, що видатки на придбання гладильних дощок в розмірі 1500 грн. здійснено за рахунок коштів спеціального фонду та проведено касові видатки, як поліпшення умов перебування дітей інвалідів за КЕКВ 1131 „Придбання предметів обладнання та інвентарю”. За висновками ДФІ в порушення пункту 9 Порядку перерахування Пенсійних фондом України або органами праці та соціального захисту населення коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утриманні, та їх використання, затвердженого постановою КМУ від 4 березня 2004 року №269, пункту 43 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №228 допущено нецільове використання коштів спецфонду на загальну суму 1500 грн.

За результатами ревізії, в порядку статті 10 Закону України „Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” КЗ „Кіровоградський обласний будинок дитини” було пред’явлено лист-вимогу від 28.08.2013 року №11-04-14-14/5278 щодо усунення виявлених порушень законодавства в термін до 20.09.2013 року. У зв’язку із невиконанням відповідачем пункту 2.7. листа - вимоги, ДФІ просила суд зобов’язати відповідача виконати вказану вимогу ДФІ шляхом усунення фінансових порушень та повернути використані за не цільовим призначенням кошти в сумі 1500,00грн.

Суд першої інстанції, надавши правову оцінку фактам, встановленим під час проведення ревізії, дійшов висновку про правомірність дій відповідача та відповідно відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 26 січня 1993 року №2939-XII „Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні? (далі – Закон №2939-XII) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

У відповідності із Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно) Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Підпунктом 4 пункту 4 Положення встановлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред’являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Положенням також установлено, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави. Вказане право Держфінінспекції закріплено і в пункті 50 Порядку.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону №2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред’являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Враховуючи наведене, органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред’являти обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов’язковою до виконання.

Виявлені ревізією збитки, завдані державі чи об’єкту контролю, не можуть бути примусово стягнуті шляхом пред’явлення вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду органу державного фінансового контролю з відповідним позовом.

Отже, органу державного фінансового контролю надано право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов’язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В даній справі, позивачем пред'явлено вимогу, яка вказують на виявлені збитки, їх розмір та зобов’язання відшкодування.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру та наявність підстав для стягнення збитків перевіряє суд, який розглядає такий позов.

Таким чином, виявлені під час ревізії збитки не можуть бути примусово відшкодовані шляхом пред’явлення вимоги про зобов'язання забезпечити стягнення чи повернення коштів.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України у постановах від 15 квітня, 13 травня та 18 вересня 2014 року, 20 січня 2015 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14, 21-332а14, 21-601а14 відповідно).

Суд першої інстанції, надаючи оцінку встановленим в ході ревізії фактам та вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення збитків, не врахував вказаних норм законодавства.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи є підставою, для скасування оскаржуваної постанови суду із прийняттям нової постанови.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області – задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2014 року у справі №П/811/824/14 – скасувати із прийняттям нової постанови.

У задоволенні позову Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області до Комунального закладу „Кіровоградський обласний будинок дитини” про зобов'язання виконати вимогу – відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров