Справа № 289/2307/14-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Свінцицька Л.В.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"19" травня 2015 р. Справа № 289/2307/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю сторін:

представників:

від позивача- ОСОБА_2., від відповідача -ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Архівого сектору Радомишльської районної державної адміністрації на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від "24" березня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Архівного сектору Радомишльської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Радомишльська міська рада , Радомишльська районна державна адміністрація про визнання дій незаконними та протиправними ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 березня 2015 року визнано протиправними та незаконними дії суб'єкта владних повноважень завідуючої архівним сектором Радомишльської районної державної адміністрації ОСОБА_3, які полягають у відмові надати інформацію на інформаційний запит ОСОБА_4. від 02.12.2014 року, яка стосується рішення 14 сесії 6 скликання Радомишльської міської ради від 19.10.2004 року. В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4., сплачений ним при подачі адміністративного позову судовий збір в сумі 74 грн.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що відповідно до чинного законодавства України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 02.12.2014 року позивач звернувся до архівного відділу Радомишльської РДА Житомирської області з інформаційним запитом, в якому просив надіслати на його адресу інформацію про те, чи наявний підпис колишнього міського голови Капранчука В.П. та секретаря міськради Риженкової у рішенні Радомишльської міської ради 14 сесії 4 скликання від 19.10.2004 року.

Листом Архівного сектору Радомишльської районної державної адміністрації від 02.12.2014 року №С-152 позивачу відмовлено в наданні запитуваної інформації на підставі того, що вказана інформація не підлягає під дію Закону України "Про доступ до публічної інформації" у зв'язку з тим, що носить інформацію персональних даних особи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача з огляду на наступне.

Згідно статті 9 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року визначено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до частини 1 статті 1 вказаного Закону, публічна інформація - відображена та задокументована будь - якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб- сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом, а також надання інформації за запитами на інформацію.

У відповідності до ч. 5 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації", суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Пунктом 1 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та, рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації", запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Зважаючи на викладене, посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що інформація, яка зберігається в архіві не є публічною інформацією, як це передбачено чинним законодавством є безпідставними, оскільки відомості з приводу яких звертався позивач до відповідача із запитом, перебували у архівному секторі Радомишльської РДА Житомирської області, відтак, відповідач на момент звернення позивача з вказаним запитом володів відповідною інформацією з приводу наявності підпису міського голови та секретаря міської ради в рішенні сесії від 19.10.2004 року, і в силу приписів Закону України «Про доступ до публічної інформації» зобов'язаний був надати відповідну інформацію позивачеві.

Однак, суд першої інстанції невірно стягнув сплачений позивачем судовий збір з ОСОБА_3, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Отже, судовий збір позивачеві слід присудити з Державного бюджету України, а не з ОСОБА_3

Отже, відповідно до п.1 ч.1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. 202 КАМ України, суд приходить до висновку, що постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 березня 2015 року слід скасувати в частині стягнення судового збору з ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Архівного сектору Радомишльської районної державної адміністрації задовольнити частково постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від "24" березня 2015 р. скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 судового збору на користь ОСОБА_4 у розмірі 74 грн.

Постановити в цій частині нове рішення, яким присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 74 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1,12200

3- відповідачу/відповідачам: Архівний сектор Радомишльської районної державної адміністрації вул.Присутственна,7,м.Радомишль,Житомирська область,12200

4-третій особі: Радомишльська міська рада - вул.М.Житомирська,12,м.Радомишль,Житомирська область,12200,

Радомишльська районна державна адміністрація - Соборний майдан ,12,м.Радомишль,Житомирська область,12200

представник позивача - ОСОБА_8 - АДРЕСА_2,