Справа № 804/4659/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 р. Справа № 804/4659/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С.
при секретаріСкупейко І.М.
представників позивача представників відповідача Потапової О.В., Нудьги І.Г., Петровської О.В. Жаворонкова С.М., Кузнецова М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Представники відповідача в судовомузасіданні проти позовних вимог заперечували, просили в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначили наступне. За результатами проведення перевірки податковим органом було встановлено, що за своєю економічною сутністю укладений між Державним підприємством «Придніпровська залізниця» та Барклейз банк Пі-Ел-Сі строковий кредитний договір на суму 550 000 000,00 доларів США є договором про надання синдикованого кредиту. Даний факт встановлено на підставі листа-звіту Компанії «Сквайр Кепітал» від 16.03.2010 р. щодо визначення умов реструктуризації кредиту від Барклейз банк Пі-Ел-Сі та «Обґрунтування застосування процедури закупівлі у одного учасника» послуг з надання кредиту та інших послуг, які містять відомості про залучення до виконання обов'язків за кредитним договором інших банківських установ. Зазначене виключає можливість звільнення Державного підприємства «Придніпровська залізниця» від оподаткування процентів за договором. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам законодавства.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, представників відповідача, суд приходить до наступного висновку.
Державне підприємство «Придніпровська залізниця» зареєстровано як юридична особа, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України за ідентифікаційним кодом 01073828, є платником податків, зборів, обов'язкових платежів та перебуває на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції по роботі з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів.
06.08.2007 р. Державною адміністрацією залізничного транспорту України (в якості Компанії) та, зокрема, Державним підприємством «Придніпровська залізниця» укладено з БарклейзКепітал в якості Призначеного основного організатора фінансування та Барклейз банк Пі-Ел-Сів якості кредитора, та Барклейз банк Пі-Ел-Сі в якості Агента строковий кредитний договір на суму у розмірі 550 000 000,00 доларів США.
В подальшому сторонами укладено договір від 06.08.2009 р. про внесення змін шляхом викладення у новій редакції щодо строкового кредитного договору на суму у розмірі 550 000 000,00 доларів США від 06.08.2007 р. та другий договір від 19.11.2010 р. про внесення змін шляхом викладення у новій редакції щодо строкового кредитного договору на суму у розмірі 550 000 000,00 доларів США від 06.08.2007 р., зміненого та викладеного в новій редакції відповідно до договору про внесення змін шляхом викладення у новій редакції від 06.08.2009 р.
03.02.2015 р. Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходівпроведено документальну планову виїзну перевірку Державного підприємства «Придніпровська залізниця» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 р. по 31.12.2012 р.
За результатами перевірки складено акт № 68/28-01-48-03-01073828від16.02.2015 р.
Висновками акту встановлено, зокрема, наступне порушення, допущене Державним підприємством «Придніпровська залізниця»:
-абз. 1 п. 103.2 ст. 103, п. 160.2 ст. 160 Податкового кодексу України, що призвело до заниження та ненадходження до бюджету податку з доходів нерезидента у сумі 7 377 288,51 грн.
Порушення законодавства позивачем обґрунтовано в акті перевірки наступним чином.
На підставі листа-звіту Компанії «Сквайр Кепітал» від 16.03.2010 р. щодо визначення умов реструктуризації кредиту від Барклейз банк Пі-Ел-Сі та «Обґрунтування застосування процедури закупівлі у одного учасника» (за державним класифікатором - ДК 016-97 № 65.22.1) податковим органом встановлено, що укладений між Державним підприємством «Придніпровська залізниця» та Барклейз банк Пі-Ел-Сі строковий кредитний договір на суму 550 000 000,00 доларів США є договором про надання синдикованого кредиту.
При організації синдикованого кредитування у позичальника виникають відносини з одним банком - організатором кредиту. Після укладення кредитної угоди банк-організатор, виступаючи в ролі агента операції, акумулює кошти банків - членів синдикату і передає їх позичальнику. Аналогічним чином він розподіляє процентні виплати й основну суму до повернення.
Відповідно до кредитного договору та документів, пов'язаних з реструктуризацією даного договору, було встановлено, що фактично Барклейз банк Пі-Ел-Сі не є бенефіціарним власником отриманих відсотків за кредитним договором, а виступає в якості агента інших сторін фінансування.
Компанією «Сквайр Кепітал» направлено на адресу, зокрема, Державного підприємства «Придніпровська залізниця» лист від 16.03.2010 р. щодо визначення умов реструктуризації кредиту від Барклейз банк Пі-Ел-Сі.
В листі підприємству повідомлено інформацію про поточний стан переговорів щодо реструктуризації кредиту від Барклейз банк Пі-Ел-Сі в сумі 500 000 000,00 доларів США.
Відповідно до вказаного листа «Сквайр КепіталЛімітед» (Компанія СКЛ) було призначено фінансовим радником Укрзалізниці з питань реструктуризації заборгованості за кредитом від Барклейз банк Пі-Ел-Сі в сумі 500 000 000,00 доларів США.
В листі вказано, що кредит було надано Барклейз банк Пі-Ел-Сі у якості агента за кредитом. Однак, по суті він є синдикованим кредитом, в якому залучено 28 учасників кредиту. Станом на 01.11.2009 р. серед Кредиторів було 26 комерційних банків, які володіли 91,8 % від загальної суми кредиту, та 2 інвестиційні фонди, які володіли 8,2 % від загальної суми кредиту.
Лист містить відомості про проведення переговорів з Кредиторами, їх пропозиції, оцінку пропозицій з огляду на відповідність інтересам Укрзалізниці з урахуванням вимог Кредиторів, створення комітету Кредиторів.
В «Обґрунтуванні застосування процедури закупівлі у одного учасника» (ДК 016-97 № 65.22.1) зазначено що, в зв'язку з кредитним договором з Барклейз банк Пі-Ел-Сі на суму 500 000 000,00 доларів США були укладені домовленості щодо фондування з 25 провідними банками та фінансовими установами з усього світу (Інвестори). В результаті переговорів, проведених Укрзалізницею та Позичальниками з Барклейз банк Пі-Ел-Сі та Інвесторами, Барклейз банк Пі-Ел-Сі погодився надати послуги з внесення змін до кредитного договору щодо зміни графіку погашення заборгованості.
Позивачем надано копії платіжних доручень про сплату коштів на розрахунковий рахунок Барклейз банк Пі-Ел-Сі.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Згідно до п. 1.21. ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» N 334/94-ВР від 28.12.1994 р. (чинного на момент укладення кредитного договору) доходи з джереломїхпоходження з України - будь-які доходи, отримані резидентами або нерезидентами від будь-яких видів їх діяльності на території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, сплачених резидентами України, доходи віднадання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до портів, розташованих в Україні, доходи від продажу нерухомого майна, розташованого в Україні, доходи, отримані у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України, а також доходи страховиків-резидентів від страхування ризиків страхувальників-резидентів за межами України, інші доходи від господарської діяльності на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних служб України (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо).
Відповідно до п.п. 13.1, 13.2 вказаного Закону України будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях) оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею.
Для цілей цієї статті під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, слід розуміти: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за борговими зобов'язаннями, випущеними (виданими) резидентом.
Резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом відпровадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, щоведуться в гривнях), крім доходів, зазначених у пунктах 13.3-13.6, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 13.1 цієїстатті, за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачене нормами міжнародних угод, які набрали чинності.
Відповідно до пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.
Згідно до п.п. 160.1, 160.2 ст. 160 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею.
Для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов'язаннями, випущеними (виданими) резидентом.
Резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом відпровадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 160.3-160.7 цієї статті, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 160.1 цієїстатті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.
Відповідно до п.п. 103.1-103.4 ст. 103 Податкового кодексу України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.
Особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.
Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієїстатті.
Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, щомає право на отримання таких доходів.
При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.
Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.02.1993 р. Проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватись тільки в цій другій Державі, якщо такий резидент має фактичне право на ці проценти і підлягає оподаткуванню в цій другій Договірній Державі у відношенні цих процентів.
Термін "проценти" при використанні в цій статті означає доход від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, доход від урядових цінних паперів і доход від облігацій і боргових зобов'язань. Термін "проценти" не буде включатині які доходи, які можуть розглядатись як розподіл згідно з положеннями статті 10 цієї Конвенції.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України; обґрунтовано, тобто з урахуваннямобставин, щомаютьзначення для прийняттярішення (вчиненнядії).
Оцінюючиусідокази, досліджені судом, у їхсукупності, суд приходить до наступноговисновку.
З матеріалів справи вбачається, що до кредитування Державного підприємства «Придніпровська залізниця» за кредитним договором, укладеним Державним підприємством «Придніпровська залізниця» з БарклейзБанк Пі-Ел-Сіна суму у розмірі 550 000 000,00 доларів США, залучено значну кількість кредиторів.
В зв'язку з наведеним, грошові зобов'язання, сплачені за вказаним договором, в тому числі і проценти, розподіляються між всіма кредиторами.
Відповідно до положень ст. 103 Податкового кодексу України бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілейзастосуванняпониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих ізджерел в Україні, вважається особа, щомає право на отримання таких доходів. При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.
Фактичний отримувач доходу не повинен тлумачитись у вузькому, технічному сенсі.Для визначення особи у якості фактичного отримувача доходу, така особа повинна володіти не тільки правом на отримання доходу, але і бути особою, яка визначає подальшу долю доходу.
Таким чином, в зв'язку з залученням до кредитування інших установ, БарклейзБанк Пі-Ел-Сі не може вважатися беніфіціарним отримувачем доходу від сплати зобов'язань за кредитним договором. Вказане унеможливлює звільнення Державного підприємства «Придніпровська залізниця» від оподаткування процентів, сплачених на виконання умов кредитного договору.
Враховуючи викладене, позовні вимоги Державного підприємства «Придніпровська залізниця» є необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.
Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 3674-VIвід08.07.2011 р. ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.
Згідно до ч. 3 ст. 4 вказаного Закону України під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
На момент подачі позову до суду максимальний розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру становив 4 872,00грн.
Позивачем, відповідно до вимог ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено частково судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в розмірі 487,20 грн.
В зв'язку з тим, що в задоволенні позову позивачу відмовлено, сума судового збору в розмірі 4 384,80 грн. підлягає стягненню з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 2,8, 10, 11, 69, 71, 86,94, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Судові витрати в розмірі 4 384,80 грн. стягнути з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Державного бюджету України.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 травня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 21.05.2015 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді О.С. Рябчук О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова