Справа № 192/2970/14-а(2-а/192/8/15)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2015 рокусправа № 192/2970/14-а(2-а/192/8/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року у справі № 192/2970/14-а(2-а/192/8/15) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій щодо виплати йому одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі меншому, ніж передбачено ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов'язання нарахувати та виплатити йому недоплачену одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що став інвалідом, у зв'язку зі зміною групи інвалідності в розмірі 18 175 гривень 20 копійок.

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року - задоволено. Визнано дії Управління соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо виплати одноразової компенсації ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі меншому, ніж передбачено ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"- протиправними. Зобов'язано Управління соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ЧАЕС та інваліду II групи за захворюванням, яке пов'язане з Чорнобильською катастрофою, недоплачену одноразову компенсацію в зв'язку зі зміною групи інвалідності відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 18 175 (вісімнадцять тисяч сто сімдесят п'ять) гривень 20 копійок.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання одноразової компенсації (у зв'язку зі зміною групи інвалідності з 3 групи на 2 групу) за шкоду заподіяну здоров'ю, а відповідач провів виплату зазначеної допомоги у розмірі меншому, ніж це передбачено відповідним Законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку у відповідача з 19 серпня 2011 року як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 19 серпня 2011 року, який спочатку мав III групу інвалідності, а згідно висновку МСЕК серії 10ААГ №030039 від 10 вересня 2014 року йому встановлено II групу інвалідності за захворюванням, яке пов'язане з Чорнобильською катастрофою, в зв'язку з чим він має право на одержання одноразової компенсації на підставі ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, оскільки відповідно до ч.1 даної статті учасникам ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, що стали інвалідами, гарантовано виплату одноразової компенсації: інвалідам III групи у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, а інвалідам ІІ групи - у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, розмір якої відповідно до ч.7 ст.48 цього Закону визначається на момент її виплати

У зв'язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач у вересні 2014 році (а.с.6-7,9-10) звернувся до відповідача з заявою про виплату одноразової компенсації у відповідності до ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка йому була відповідачем нарахована у вересні 2014 року та виплачена в жовтні 2014 року у розмірі 94 гривні 80 копійок у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не у розмірі, передбаченому ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Нарахування проведено у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року № 836.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам IIІ групи - 30 мінімальних заробітних плат. У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Зазначеною постановою № 836 всупереч вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (який встановив розмір одноразової компенсації як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) для інвалідів установлено конкретні розміри такої компенсації в твердій грошовій сумі: для інвалідів І групи - 379 гривень 30 копійок, для інвалідів ІІ групи - 284 гривень 40 копійок, для інвалідів ІІІ групи - 189 гривень 60 копійок.

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Так, з 01.01.2014 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким і визначено, зокрема, доходи і видатки Державного бюджету України у 2014 році.

Проте, положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» на час здійснення позивачу нарахування та виплати різниці у розмірах одноразової компенсації при встановленні групи інвалідності, не передбачено інших умов для реалізації положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ніж ті, які визначені останнім. Зміни, зокрема, до ст.48 Закону в частині визначення розмірів одноразової компенсації при встановленні інвалідності особам не вносилися, не делеговано права на встановлення розмірів таких виплат і Кабінету Міністрів України.

Водночас, Верховною Радою України 31 липня 2014 року (набрав чинності 03 серпня 2014 року) було прийнято Закон України №1622-VIІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", яким доповнено "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" пунктом 6-7 та встановлено, що норми і положення статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Проте, на виконання наданого зазначеним вище Законом права, нормативні акти Кабінетом Міністрів України з приводу одноразової компенсації при встановленні групи інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не приймалися.

Отже, з огляду на викладене підстави для зміни розміру виплат встановлених ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та застосування постанови Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року № 836 - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу різницю в компенсаціях учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, оскільки позивачу була встановлена 2 група інвалідності.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивач має право на отримання різниці одноразових компенсацій у зв'язку із встановленням вищої групи інвалідності у розмірі, передбаченому статтею 48 Закону №796-ХП. а дії відповідача, щодо виплати позивачу неналежної компенсації, є протиправними.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції безпідставно визначив конкретну суму недоплаченої одноразової компенсації в зв'язку зі зміною групи інвалідності відповідно до ст.48 « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яку слід виплатити позивачу, оскільки відповідно до законодавства обчислення розміру допомоги на оздоровлення, належить до компетенції органів праці та соціального захисту, тому суд не повноважний самостійно здійснювати обчислення сум, а лише зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату такої допомоги відповідно до вимог законодавства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне змінити постанову суду першої інстанції, виклавши в новій редакції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 201, ст. 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року - змінити, виключивши з резолютивної частини постанови суму у розмірі 18 175 гривень 20 коп., та викласти абзац третій резолютивної частини постанови у наступній редакції: «Зобов'язати Управління соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області нарахувати та виплату ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ЧАЕС та інваліду II групи за захворюванням, яке пов'язане з Чорнобильською катастрофою, недоплачену одноразову компенсацію в зв'язку зі зміною групи інвалідності відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 15 мінімальних заробітних плат.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський