Справа № 2а-9358/11/1370
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р. Справа № 148601/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Заверухи О.Б.,

суддів - Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2011 року по справі за позовом Дрогобицького міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2008 року Дрогобицький міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_1, в якому просив стягнути заборгованість в розмірі 5827,00 грн.

Постановою Господарського суду Львівської області від 29 липня 2008 року позов задоволено повністю.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2009 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2011 року постанову Господарського суду Львівської області від 29 липня 2008 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2009 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2011 року позов задоволено повністю. Стягнено з ФОП ОСОБА_1 суму штрафу 5827,00 грн.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову якою в задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача замінив позивача Державну податкову інспекцію у Дрогобицькому районі Львівської області на його правонаступника - Дрогобицьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, працівниками Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області проведено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, за результатами якої складено акт від 31.08.2007 року № 130900293/23-8/НОМЕР_1.

Вказано перевіркою встановлено порушення відповідачем приписів ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст. 3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», а саме невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків за 30.06.2007 року , 03.07.2007 року та їх незбереження в книзі обліку розрахункових операцій; реалізація алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій, який зареєстрований в ДПІ в Дрогобицькому районі Львівської області та який не зазначений в ліцензії НОМЕР_2 від 10.07.2007 року за період роботи з 22.06.2007 року по 09.07.2007 року.

На підставі акту перевірки позивачем прийнято рішення № від 02.11.2007 року про застосування фінансових санкцій яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 5827,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується, та не заперечується відповідачем, що у добровільному порядку ФОП ОСОБА_1 суми штрафних (фінансових) санкцій до бюджету не сплачено.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній постанові, при цьому вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення штрафних санкцій, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення штрафних санкцій у судовому порядку, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

При цьому, питання правомірності застосування штрафних санкцій не може бути предметом доказування, оскільки рішення суб'єкта владних повноважень, яким такі санкції застосовані, не є предметом позову у даній справі.

Постановляючи оскаржувану постанову у цій справі, суд першої інстанції встановив, що рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 02.11.2007 не було оскаржено відповідачем у судовому порядку, а отже є чинним.

Крім того, судом першої інстанції був встановлений факт того, що визначена рішенням суб'єкта владних повноважень сума фінансових санкцій не була сплачена відповідачем у добровільному порядку.

Статтею 25 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»передбачено, що суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Відтак, зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на правові приписи законодавства, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог та наявності правових підстав для стягнення з відповідача 5827,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Крім того, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо безпідставності доводів відповідача про неправомірність застосування до нього суми штрафних (фінансових) санкцій зважаючи на те, що прийняте рішення є незаконним, оскільки предметом спору в даному випадку є стягнення заборгованості, а не правомірність прийнятого рішення.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2011 року у справі № 2а-9358/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін