Справа № 813/1444/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року № 813/1444/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Брильовського Р.М., за участю секретаря судового засідання Косів М.Б. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1;

відповідачів: представники Петрівський І.М., Темник Н.С.;

треті особи: представники не прибули;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, Стрийської міської ради Львівської області, комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_7, приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Людмила Іванівна про визнання протиправними дій, рішень та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, Стрийської міської ради Львівської області, комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_7, приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Людмила Іванівна про визнання протиправними дій, рішень та скасування рішень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що протиправними діями та рішеннями відповідачів порушено право позивача на 1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 в складі 2-х житлових будинків на підставі ст. 22 Кодекс про шлюб та сім'ю України, оскільки це нерухоме майно є нажите подружжям за час шлюбу та є його спільною сумісною власністю. Свідоцтво про право особистої власності на будинковолодіння в складі житлових будинків від 25 лютого 1997 року, видане Стрийською міською Радою народних депутатів Львівської області на підставі рішення Виконавчого комітету Стрийської міської Ради народних депутатів від 20.02.1997 року № 47 та зареєстроване 07.03.1997 року Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації за реєстром НОМЕР_1, не відповідає вимогам закону, зокрема: ч. 2 ст. 19, ст. 41, ст. 144 Конституції України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 16.12.1993 рок № 3718-ХІІ, який набрав чинності 06.01.1994 року, ст. 86 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції Закону № 3718-12 від 16.12.93), ст.ст. 2, 3, 4, 11, 13, 16 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року № 697-ХІІ, чинного на час виникнення спірних правовідносин, ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, додатку № 12 до Правил Державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.95 № 56, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 р. за № 31/1056, п. 4.1. цих Правил.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідачів 1,2 проти позову заперечила, мотивуючи тим, що на підставі п.1.6 рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради №343 від 22.10.1996р. "Про затвердження актів на закінчення будівництва і введення в експлуатацію житлових будинків, які належать громадянам на праві особистої власності" за заявою ОСОБА_9 були затвердженні акти про закінчення і введення в експлуатацію індивідуального будівництва. Після прийняття цих рішень за заявою гр.ОСОБА_9 20.02.1997р. на підставі рішення виконкому Стрийської міської ради №47 було оформлено право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 в складі 2-х житлових будинків гр.ОСОБА_9 Відтак при прийнятті всіх рішень Стрийська міська рада та виконавчий комітет Стрийської міської ради керувались чинним на той час законодавством, а саме Законом України "Про місцеві ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування" та "Правилами державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб", затверджених наказом Державною комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13.12.1995р. Вважає, що при прийнятті рішень законних інтересів гр.ОСОБА_4 не були порушені.

В судовому засіданні представник відповідачів 1,2 заперечення підтримала, просила в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача 3 проти позову заперечив, мотивуючи тим, що 07.03.1997р. відповідно до Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13.12.1995р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996р. за N 31/1056 Стрийським МБТІ було зареєстровано будинковолодіння в складі 2-х житлових будинків по АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_9, реєстровий НОМЕР_1. Дії вчинені Стрийським МБТІ відповідають діючим на той час нормативно-правовим актам, на підставі яких проводилась реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1. Підприємство діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Свідоцтво про право особистої власності на будинковолодіння в складі 2-х житлових будинків від 25.02.1997р., видане Стрийською міською Радою народних депутатів Львівської області на підставі рішення Виконкому Стрийської міської Ради народних депутатів №47 від 20.02.1997р. та зареєстрованого Стрийським МБТІ 07.03.1997р. за реєстровим №136 відповідає вимогам закону, його реєстрація проведена у повній відповідності до Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунально господарству №56 від 13.12.1995р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.1996р. за N 31/1056.

В судовому засіданні представник відповідача 3 заперечення підтримав, просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5 позов підтримала з підстав, наведених у ньому, просила позов задовольнити. В судове засідання ОСОБА_5 не прибула, хоча була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_6 позов підтримала з підстав, зазначених у ньому, просила позов задовольнити. В судове засідання ОСОБА_5 не прибула, хоча була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Людмила Іванівна проти позову заперечила та зазначила, що договір дарування 46/100 частин будинковолодіння в складі двох житлових будинків разом з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 між гр. гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_5, посвідчений нею 11.03.1997 року та зареєстрований в реєстрі за № 576. Зазначений договір дарування посвідчено нею відповідно до чинного законодавства після надання сторонами договору всіх необхідних документів. При нотаріальному посвідченні договору особи сторін встановлено їх дієздатність та належність відчужувачу майна перевірено. Оскільки, з поданих сторонами документів вбачалося, що відчужувані 46/100 частки будинковолодіння є спільним майном подружжя, відповідно до ст. 23 КпШС України для укладення договору позивачем гр. ОСОБА_4 була надана письмова згода у формі заяви на дарування його дружиною ОСОБА_9 46/100 частин будинковолодіння гр. ОСОБА_5. Особу ОСОБА_4 було встановлено, факт реєстрацій шлюбу та справжність його підпису перевірено. Зазначена заява гр.ОСОБА_4 про згоду на дарування, копія якої додається, знаходиться в справах приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І. У позовній заяві позивач ОСОБА_4 стверджує, що дарування 46/100 частин будинковолодіння від імені його дружини ОСОБА_9 на ім'я гр. ОСОБА_5 здійснювалося без його відома, що не відповідає дійсності, оскільки в день посвідчення договору дарування він був присутній у нотаріуса особисто та надав на укладення договору відповідну письмову згоду. Просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_7 в судове засідання не прибула, хоча була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, письмових пояснень суду не надала.

Заслухавши доводи представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Згідно з п.1 ст.З Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції -переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 18 КАС України визначено предметну підсудність справ адміністративним судам. Частиною 2 ст. 18 КАС України передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Судом встановлено, що пунктом 1.6 рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради від 22.10.1996р. №343 "Про затвердження актів на закінчення будівництва і введення в експлуатацію житлових будинків, які належать громадянам на праві особистої власності" за заявою ОСОБА_9 був затверджений акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння АДРЕСА_1, мансардні приміщення, три житлові кімнати площею 47,4 кв.м.

Рішенням виконкому Стрийської міської ради від.20.02.1997 №47 «Про реєстрацію та оформлення права власності на квартири, гаражі, будинковолодіння, розрахунок ідеальних долей та видачу дублікату свідоцтва» було оформлено право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 в складі 2-х житлових будинків гр.ОСОБА_9

На підставі вказаного рішення 25.02.1997р. виконавчим комітетом Стрийської міської Ради народних депутатів Львівської області гр..ОСОБА_9 видано Свідоцтво про право особистої власності на будинковолодіння в складі 2-х житлових будинків по АДРЕСА_2.

07.03.1997 відповідно до Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 №56 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.1996 за N31/1056 Стрийським МБТІ було зареєстровано будинковолодіння в складі 2-х житлових будинків по АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_9, реєстровий НОМЕР_1.

Не погодившись із Рішенням виконкому Стрийської міської ради від.20.02.1997 №47 «Про реєстрацію та оформлення права власності на квартири, гаражі, будинковолодіння, розрахунок ідеальних долей та видачу дублікату свідоцтва» ОСОБА_4 оскаржив його до суду.

В позовній заяві та додаткових поясненнях до неї позивач наводить саме лише посилання на положення законодавства без належного наведення мотивів невідповідності спірного рішення чинному законодавству.

Єдиною підставою, виходячи із змісту позовних вимог та пояснень представника позивача в судовому засіданні є на думку позивача невідповідність бланку Свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 виданому Стрийським міськвиконкомом 25.02.1997 зразку свідоцтва, затвердженому наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 №56 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.1996 за N31/1056.

Свідоцтво про право особистої власності на будинковолодіння в складі 2-х житлових будинків від 25.02.1997р., видане виконавчим комітетом Стрийської міської Ради народних депутатів Львівської області на підставі рішення Виконкому Стрийської міської Ради народних депутатів №47 від 20.02.1997р. та зареєстрованого Стрийським МБТІ 07.03.1997р. за реєстровим №136 відповідає вимогам закону, його реєстрація проведена у відповідності до Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 №56 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.1996 за N 31/1056.

Суд приходить до висновку, що дії відповідачів та Рішення виконкому Стрийської міської ради від.20.02.1997 №47 «Про реєстрацію та оформлення права власності на квартири, гаражі, будинковолодіння, розрахунок ідеальних долей та видачу дублікату свідоцтва» відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, Закону України "Про місцеві ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування" та "Правилам державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб", затверджених наказом Державною комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13.12.1995р., а твердження позивача про їх протиправність є надуманими та голослівними.

Ст.19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підстава, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачами були дотримані.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії) : 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними і необгрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова складена в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Брильвський Р.М.