Справа № 808/8990/14
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року 11 год. 10 хв.Справа № 808/8990/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі Горбовій І.С.

за участю:

представника позивача Білоус К.О.

представника відповідача 1 Крючек К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім.. А.М. Кузьміна»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя Міжрегіонального головного управління Міндоходів

до Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжя Запорізької області

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення бюджетної заборгованості

ВСТАНОВИВ:

11.12.2014 до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім.. А.М. Кузьміна» (далі - позивач, ПАТ "Дніпроспецсталь") до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі - відповідач 1, СДПІ), Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжя Запорізької області (далі відповідач 2), в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо ненадання до Управління Державного казначейства України в м. Запоріжжя Запорізької області висновку про відшкодування позивачу 187772 грн., стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ «Дніпроспецсталь» суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету України у розмірі 187772 грн. та пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та надала пояснення в їх обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні заперечував проти позову, надав письмові заперечення, відповідно до яких відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позову відмовити, зазначаючи що з прийняттям судом апеляційної інстанції судового рішення процедура судового оскарження не закінчується, учасники судового процесу наділені правом оскаржити таке судове рішення до суду вищої судової інстанції. Таким чином з боку позивача відбулось передчасне звернення до суду з вимогою про стягнення суми бюджетної заборгованості. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. В своїх письмових поясненнях зазначив, що до них не надходив відповідний висновок податкового органу, а тому підстав для відшкодування податку на додану вартість немає.

Вислухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

ПАТ «Дніпроспецсталь» було подано до податкового органу декларації з податку на додану вартість, в якій було задекларовано до бюджетного відшкодування від'ємне значення податку на додану вартість за вересень 2013 року в сумі 11475811 грн. та за жовтень 2013 року в сумі 12652397 грн. про що було подано відповідні заяви про повернення суми бюджетного відшкодування.

Податковим органом було перевірено достовірність нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень, жовтень 2013 року.

Актом перевірки № 244/30-10-00186536 від 28.11.2013 було встановлено, що сума бюджетного відшкодування за вересень 2013 року у розмірі 134193,00 грн. та за жовтень 2013 року була заявлена в порушення вимог пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.3 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, а саме, завищено суму бюджетного відшкодування за період з 01.09.2013 по 31.10.2013 на загальну суму ПДВ - 187772,00 грн.

На підставі вищезазначеного акту було винесено податкове повідомлення-рішення № від 12.12.2013 року, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування по деклараціях за вересень, жовтень 2013 року на суму 187772 грн.

Вищевказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено до суду.

10.12.2014 Постановою Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 808/10157/13-а адміністративний позов ПАТ «Дніпроспецсталь» до СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі про скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.12.2013 на суму завищення бюджетного відшкодування ПДВ у загальному розмірі 187772 грн., яке прийняте на підставі акту перевірки № 244/30-10/00186536 від 12.12.2013 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за вересень-жовтень 2013 року задоволено в повному обсязі.

11.09.2014 Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду вказана постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2014 - залишена без змін.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на виникнення обставин з якими законодавство пов'язує обов'язок відповідача 1 подати відповідачу 2 висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Пунктом 200.1. статті 200 ПК України визначено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4. ст.200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений ст. 200 ПК України.

Згідно з п. 200.7 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п. 200.8 ст. 200 ПК України, до декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За приписами п. 200.14 ст. 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган, зокрема, у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Відповідно до п.200.15 ст.200 ПК України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

За приписами п. 200.12 ст. 200 ПК України, після закінчення процедури судового оскарження орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з п.200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Відповідно до п. 200.17 ст. 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (в тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету.

Зміст статті 25 Бюджетного кодексу України свідчить, що Державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються гроші Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Відповідно до п. 4 ч. 4 Положення про Державне казначейство України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 21.12.2005 року, казначейство відповідно до покладених на нього завдань провадить безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевого бюджетів і бюджетних установ, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Відповідно до п.п. 4.1 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 02.07.1997 року № 209/72 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 21.05.2001 року № 200/86) відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів або за рішенням суду.

Згідно п.п. 6.1 вказаного Порядку суми, не відшкодовані платнику податку протягом термінів визначених у розділі 3 цього Порядку, уважається бюджетною заборгованістю. Відповідно до п.п. 6.2 вказаного Порядку платник податку має право у будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету та притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у несвоєчасному відшкодуванні надмірно сплачених податків.

У разі невідшкодування бюджетної заборгованості з ПДВ право платника порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2014 по справі № 808/10157/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014, скасовано податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі № від 12.12.2013.

Зазначеним судовим рішенням підтверджено право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ з державного бюджету за вересень, жовтень 2013 року на суму 187772,00 грн.

Ці обставини згідно з ч.1 ст.72 КАС України не потребують доказів при розгляді даної справи.

Пунктом 200.23. ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, вказаною нормою визначено період часу, за який платник податку має право на отримання пені за несвоєчасне виконання зобов'язань з перерахування підтверджених сум бюджетного відшкодування ПДВ. Суд звертає увагу, що пеня нараховується саме до моменту погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості з бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

З огляду на те, що відповідачами не виконано обов'язку з відшкодування позивачеві суми податку на додану вартість за вересень, жовтень 2013 року, у передбачений Податковим кодексом строк, у позивача виникло право на нарахування та стягнення пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Як встановлено матеріалами справи позивач не отримав належне йому бюджетне відшкодування з ПДВ за вересень, жовтень 2013 року, то за прострочку погашення бюджетного боргу з 25.09.2014 (день виникнення пені) по 11.12.2014 (день подання позову) складає 6287,53 грн.

Таким чином, пеня, яка передбачена законом та добровільно не перерахована на банківський рахунок позивача в сумі 6287,53 грн. підлягає стягненню на його користь з Державного бюджету України в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України при вирішенні спору цієї категорії у постанові від 03.06.2014 року по справі № 21-131а14.

Відповідно до вимог частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Частиною 2 статті 161 КАС України встановлено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення суми пені за період прострочення з 25.09.2014 по 11.12.2014 року у розмірі 6287,53 грн. підлягають задоволенню.

Разом з цим суд зазначає, що правильність обчислення пені відповідачами не заперечуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 94, 159-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя Міжрегіонального головного управління Міндоходів щодо ненадання до Управління Державного казначейства України у м. Запоріжжя Запорізької області висновку щодо відшкодування суми податку на додану вартість у розмірі 187772 грн. 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету на користь публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім.. А.М. Кузьміна» () заборгованість з відшкодування податку на додану вартість у сумі 187772 грн. (сто вісімдесят сім тисяч сімсот сімдесят дві гривні).

Стягнути з Державного бюджету на користь публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім.. А.М. Кузьміна» () суму пені на рівні 120 % облікової ставки Національного банку України у розмірі 6287 грн. 53 коп. (шість тисяч двісті вісімдесят сім гривень п'ятдесят три копійки).

Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім.. А.М. Кузьміна» суму судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака