Справа № 823/1719/13-а
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року справа № 823/1719/13-а

м. Черкаси

16 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді: Паламара П.Г.,

при секретарі: Овсієнку О.І.,

за участю представника позивача Свирид Н.М. - за довіреністю, представників відповідача Аполонова О.В., Білоуса В.Ю. - за довіреністю, представників третьої особи ДПІ у м. Полтаві Аполонова О.В., Білоуса В.Ю. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Пальмірський цукровий завод» до Золотоніської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - державна податкова інспекція у місті Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області, товариство з обмеженою відповідальністю «Кернел - Трейд» про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду 02.03.2015 з Вищого адміністративного суду України на новий розгляд надійшла адміністративна справа за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Пальмірський цукровий завод» (далі - позивач) до Золотоніської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень від 14.01.2013 №20/, № 22/, № 19/2200.

Ухвалами суду від 12.03.2015 та 28.04.2015 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - державну податкову інспекцію у місті Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області, товариство з обмеженою відповідальністю «Кернел - Трейд».

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що він не порушував податкове законодавство при здійсненні господарських операцій з купівлі олії соняшникової у ТОВ «Кернел-Трейд» та її подальшого експорту компанією Іnerco Trade S.A. (Швейцарія), оскільки всі первинні документи на здійснення таких господарських операцій оформлені згідно з вимогами чинного законодавства, такі операції пов'язані з господарською діяльністю товариства, а їх реальність не заперечується податковим органом в актах перевірок. З урахуванням викладеного ТДВ «Пальмірський цукровий завод» вважає безпідставними висновки актів позапланових документальних перевірок від 28.12.2012 №1737/2200/00373497 та від 29.12.2012 № 1747/2200/00373497 в частині тлумачення податковим органом зазначених договорів як договорів комісії, згідно з якими у ТДВ «Пальмірський цукровий завод» не виникло право на податковий кредит при придбанні олії. Крім того, позивач зазначає, що господарські операції з ТОВ «Мітекс» мали реальний характер і також підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, отже у податкового органу не було підстав для виключення таких операцій з податкового обліку.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

У письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що податкові повідомлення-рішення прийняті обґрунтовано, оскільки проведеною перевіркою в частині взаємовідносин ТДВ «Пальмірський цукровий завод» з ТОВ «Кернел-Трейд» та компанією Іnerco Trade S.A. (Швейцарія) встановлено, що між зазначеними контрагентами укладена удавана угода поставки, а фактично - угода комісії на експорт, внаслідок чого позивачем неправомірно сформовано податковий кредит за червень та жовтень 2012 рік на загальну суму 25 875 000 грн. Зазначені операції для підприємства, на думку посадових осіб податкової служби, мали «нетиповий» характер, здійснювалися без господарської мети для одержання безпідставної податкової вигоди, що призвели до ненадходження податку на додану вартість до бюджету і що не викликало реальних змін майнового стану, а також відсутність у посадових осіб підприємства правових підстав щодо бухгалтерського та податкового обліку зазначених операцій. У частині взаємовідносин з ТОВ «Мітекс» відповідач вважає, що господарська операція із зазначеним контрагентом реально не здійснювалась, а укладений договір є нікчемним.

Представники відповідача та третьої особи - державної податкової інспекції у місті Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечували повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях та додаткових поясненнях по справі.

Прдеставник третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел - Трейд» до суду не прибув надавши клопотання про розгляд справи за відсутності його представника та просив позов задовольнити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Товариство з додатковою відповідальністю «Пальмірський цукровий завод», як суб'єкт господарювання - юридична особа, ідентифікаційний код 00373497, зареєстроване 20.10.1992, перебуває на податковому обліку в Золотоніській ОДПІ та є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва № 100317371, виданого 23.09.1997.

Відповідно до наказів Золотоніської ОДПІ від 04.12.2012 № 445, від 17.12.12 № 473 працівниками відповідача проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТДВ «Пальмірський цукровий завод» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 30.09.2012 та дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за жовтень 2012 року. За результатами проведеної перевірки складений акт № 1737/2200/00373497 від 28.12.2012, в якому встановлені порушення вимог п.187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 п. 189.4 ст. 184 Податкового кодексу України, пп. 4.6.3, 4.6.6 п. 4.6 Порядку заповнення податкової декларації, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 12604882 грн., в тому числі за березень 2012 року на суму 163739 грн., квітень 2012 року на суму 2932 грн., за жовтень 2012 року на суму 12438211 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки Золотоніська об'єднана державна податкова інспекція Черкаської області Державної податкової служби прийняла податкові повідомлення-рішення від 14.01.2013 № 22/ про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 18907323 грн., в тому числі за основним платежем - 12694882 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 6302441 грн.

Відповідно до наказу Золотоніської ОДПІ від 12.12.2012 № 469 проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з додатковою відповідальністю «Пальмірський цукровий завод» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2010 по 31.12.2011, про що складено акт від 29.12.2012 № 1747/2200/00373497.

У акті перевірки зроблено висновок про порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, п. 189.4, п. 189.6 ст. 189, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 12455260 грн., в тому числі за серпень 2010 року на 16679 грн., за жовтень 2010 року на 149820 грн., за листопад 2010 року на 623 грн., занижено за лютий 2011 року на 20000 грн., за березень 2011 року на 237885 грн., за травень 2011 року на 96443 грн., за червень 2011 року на 6155369 грн., за липень 2011 року на 195029 грн., за серпень 2011 року на 1658029 грн., за вересень 2011 року на 590666 грн., за жовтень 2011 року на 3435134 грн., за листопад 2011 року на 233827 грн., та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2011 року на 2481052 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки Золотоніська об'єднана державна податкова інспекція Черкаської області Державної податкової служби прийняла податкові повідомлення-рішення від 14.01.2013: № 20/ про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 13983432 грн., зокрема за основним платежем 12455260 грн. та за штрафними санкціями 1528172 грн.; № 19/2200 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 2481052 грн.

Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку до ДПС у Черкаській області, яка рішенням № 5493/10-210 від 22.03.2013 скаргу залишила без задоволення. Позивач оскаржив зазначені рішення до Державної податкової служби України, яка своїм рішенням залишила без змін вищевказані податкові повідомлення-рішення.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПКУ передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацом 1 п. 198.6. ст. 198 ПКУ визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 200.1 - 200.3 ст. 200 ПКУ сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктами 201.4, 201.8 ст. 201 ПКУ визначено, що податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 п. 201.10 ст. 201 ПКУ податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Законом, який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності є Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон України № 996).

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України № 996 - бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 Закону України № 996 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, підставою для виникнення у платника податку права на податковий кредит та віднесення до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, є реальне здійснення господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначеної операції необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні дані про обсяг та зміст господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що 08.04.2011 товариство з додатковою відповідальністю «Пальмірський цукровий завод» уклало з ТОВ «Кернел-Трейд» договір № 1-ПСЗ-ОС на поставку олії соняшникової (нерафінованої) в кількості 9000 метричних тон на загальну суму 981001000 грн. Термін поставки за договором з 01 липня 2011 року по 30 вересня 2011 року.

Додатковою угодою від 30.09.2011 № 1 термін поставки продовжено до 31.12.2011. Додатковою угодою від 14.10.2011 № 2 обсяг поставки збільшено до 17000 метричних тон, а загальна сума за договором - до 165308000 грн., в тому числі ПДВ - 27551333 грн. 33 коп., термін поставки встановлено з 01 липня 2011 року по 30 червня 2012 року. Остаточною додатковою угодою до договору від 27.06.2012 № 3 загальну суму за договором збільшено до 175950000 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 29325000 грн.

ТДВ «Пальмірський цукровий завод» податок на додану вартість з вартості придбаної олії соняшникової нерафінованої включено до складу податкового кредиту червня 2012 року в сумі 268193 грн., жовтня 2012 року в сумі 11765913 грн., при перерахуванні попередньої оплати - до складу податкового кредиту червня 2011 року - 5139894 грн., серпня 2011 року - 2759333 грн., жовтня 2011 року - 5941667 грн.

Позивач уклав з компанією Іnеrсо Тrаde S.А. (Швейцарія) контракт № 1112 - PSP - І - 1 від 07.10.2011 на поставку олії соняшникової (нерафінованої) в кількості 17000 метричних тон на загальну суму 17340000 доларів США. Термін поставки за контрактом встановлено з 25 жовтня 2011 року до 30 червня 2012 року.

Угодою від 17.02.2012 № 1 про внесення змін до Контракту від 07.10.2011 № 1112-PSP-І- 1 загальна вартість за контрактом збільшилась до 18530000 доларів США, а термін поставки - з 01 червня 2012 року до 31 грудня 2012 року.

Вказаний контракт та угода були зареєстровані на Аграрній біржі згідно із зовнішньоекономічним біржовим контрактом про експорт від 08.11.2011 № 435/16 ЗЕ та додатковим договором від 23.05.12 № 1 до зовнішньоекономічного біржового контракту про експорт від 08.11.2011 № 435/16 ЗЕ.

Станом на 30.09.2012 в бухгалтерському обліку позивача по рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями» товариством обліковується дебіторська заборгованість компанії Іnеrсо Тrаde S.А. в сумі 89935368 грн. (з урахуванням курсових різниць).

Основним видом господарської діяльності ТДВ «Пальмірський цукровий завод» було виробництво цукру.

До моменту придбання олії соняшникової у ТОВ «Кернел-Трейд» товариство не здійснювало діяльність з торгівлі олією соняшниковою, відповідного обладнання та кваліфікаційного персоналу для виробництва такої продукції позивач також не має.

Відповідно до інформації по кримінальному провадженню №0000045, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2013 за ознаками вчинення кримінального правопорушення службовими особами ТДВ «Пальмірський цукровий завод», передбаченого ч.3 ст. 212 Кримінального кодексу України станом на 01.01.2012 загальна чисельність працюючих по ТДВ «Пальмірський цукровий завод» складала 409 осіб, у тому числі працюючих за сумісництвом 3 особи, станом на 30.09.2012 - 285 осіб, у тому числі працюючих за сумісництвом 2 особи.

В той же час, операції з придбання та реалізації на експорт олії соняшникової (нерафінованої) згідно з наданими документами здійснювались фактично однією особою - директором ТДВ «Пальмірський цукровий завод» ОСОБА_4

Структура операційних витрат позивача вказує, що у витратах значну частку (38,5%) займають витрати на оплату праці працівників та нарахування на фонд оплати праці.

Діяльність з придбання та продажу олії соняшникової нерафінованої має лише витрати по придбанню олії та витрати на збут.

Так, витрати позивача при реалізації на експорт олії соняшникової нерафінованої складають 130336003 грн. 22 коп., де 129375000 грн. - вартість олії, 892500 грн. - вартість транспортно-експедиторських послуг, 1500 грн. - вартість послуг по оформленню ВМД, 42319 грн. 72 коп. - вартість послуг по сюрвею теплоходів, 8333 грн. 33 коп. та 4008 грн. 42 коп. - вартість брокерських послуг, 12341 грн. 75 грн. - вартість послуг по реєстрації контрактів Аграрною біржею.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, здійснюваних для продовження господарської діяльності платника податку.

Отже, придбання товарів (робіт, послуг) передбачає наявність мети їх використання в господарській діяльності платника податків. Така мета є необхідною умовою для формування витрат та/або податкового кредиту платником податку.

Крім того, всі витрати мають бути здійсненими в межах господарської діяльності платника податків.

Витрати на придбання активів, здійснені без мети їх використання у господарській діяльності або придбання таких активів поза межами господарської діяльності платника податків, не дають право на відповідні врахування цих витрат у податковому обліку.

Пунктами 14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) підчас здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Зазначена позиція кореспондується з пп. 14.1.231 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов'язкову спрямованість будь-якої операції платника податків на отримання позитивного економічного ефекту.

Поняття економічного ефекту не розкрито в Податковому кодексі. Однак із загального розуміння характеру економічної діяльності можна дійти висновку, що економічний ефект - це приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Платник податків не повинен будувати свою господарську діяльність таким чином, аби заплатити найбільше податків у результаті господарської діяльності. Проте, в будь-якому разі економічний ефект не повинен полягати виключно у зменшенні податкового навантаження на хоча б одного з учасників операції.

Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника податків та зменшують об'єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості.

Приймання-передача олії від ТОВ «Кернел-Трейд» до ТДВ «Пальмірський цукровий завод» відбулось 15.08.2012 в кількості 3000 тон та 07.09.2012 в кількості 12000 тон, тобто більше ніж через рік з дня укладання договору від 08.04.2011 № 1-ПСЗ-ОС.

Разом з тим, на виконання договору поставки ТДВ «Пальмірський цукровий завод» з червня 2011 по липень 2012 року перерахувало на користь ТОВ «Кернел-Трейд» попередню оплату в сумі 84654523 грн. 69 коп., а поставки олії відбулися більше, ніж через рік після попередньої оплати.

З викладеного можна зробити висновок, що перерахування ТДВ «Пальмірський цукровий завод» попередньої оплати на користь ТОВ «Кернел-Трейд» мало на меті лише імітацію розрахунків за договором поставки.

Також суд зазначає, що при дослідженні первинних бухгалтерських документів перевіркою встановлено невідповідність (дефектність) деяких з них вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України № 996, а саме:

- у видатковій накладній від 07.09.2012 № РН-084490 не зазначено прізвище, ім'я та по-батькові особи, яка отримувала товар, що не дає можливості її ідентифікації;

- в акті прийому-передачі від 15.08.12 б/н до договору від 08.04.2011 № 1-ПСЗ-ОС, зазначено, що товариством отримано олію соняшникову нерафіновану у кількості 3000 т. по ціні 10350,00 грн. без урахування ПДВ на суму 25875000,00 грн. Разом з тим, реквізити видаткової накладної від 15.08.12 № РН-083544 містять дані щодо поставки 3000 т. олії нерафінованої за ціною 8625,00 грн. за 1 т. (без ПДВ) на суму 25875000,00 грн., разом - 31050000,00 грн., в т. ч.: ПДВ - 5175000,00 грн. Простий розрахунок (3000х10350=31050000) показує що, ціна 10350 грн. за 1 тону, це ціна з урахуванням ПДВ, а не без урахування зазначеного податку, як це зазначено в акті.;

- в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.08.2012 № 150 та від 14.09.2012 № 164, у реквізитах актів зазначено, що їх складено на підставі Договору № ТЕО 321/0112 від 01.12.11. Договору з реквізитами № ТЕО 321/1012 до перевірки не надавалось. Зазначене унеможливлює встановлення призначення вищезазначених актів до договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 01.12.2011 № 321/0112. Крім того, в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) не зазначено прізвище, ім'я та по-батькові особи, яка підписувала акти, що не дає можливості її ідентифікації;

- в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.08.2012 № 152 та від 18.09.2012 № 171, не зазначено прізвище, ім'я та по-батькові особи, яка підписувала зазначені акти, що не дає можливості її ідентифікації;

- в актах надання послуг від 29.08.2012 № 94 та від 29.08.2012 № 95 при фактичній назві юридичної особи ТДВ «Пальмірський цукровий завод» вказано замовник ТДВ «Пальмірський цукровий завод С3»;

- в актах надання послуг від 29.08.2012 № 94, від 29.08.2012 № 95 та від 30.09.2012 № 120 не зазначено місце складання, прізвище, ім'я та по-батькові особи, яка підписувала зазначені акти, що не дає можливості її ідентифікації;

- в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 02.12.2011 № 439 не зазначено місце складання, прізвище, ім'я та по-батькові особи замовника, яка підписувала зазначений акти, що не дає можливості її ідентифікації;

- в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.05.2012 № 435/1 не зазначено місце складання;

- в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 08.11.2011 № 435/16-ЗЕ не зазначено місце складання, прізвище, ім'я та по-батькові особи замовника та виконавця; що не дає можливості їх ідентифікації;

- в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.05.2012 № 435/16/1Дд-ЗЕ не зазначено прізвище, ім'я та по-батькові особи замовника.

Крім того, перевіркою встановлено ряд недоліків при укладанні ТДВ «Пальмірський цукровий завод» угод:

- в додатковій угоді від 30.09.2011 № 1 до договору від 08.04.2011 № 1-ПСЗ-ОС не зазначено хто діє від імені ТОВ «Кернел-Трейд»;

- в додатковій угоді від 14.10.2011 № 2 до договору від 08.04.2011 № 1-ПСЗ-ОС та від 27.06.2012 № 3 до договору від 08.04.2011 року №1-ПСЗ-ОС зазначено місцезнаходження ТДВ «Пальмірський цукровий завод», Україна, м. Київ, в той же час, місцезнаходження позивача відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію: Черкаська область, Золотоніський р-н, с. Пальміра;

- в договорі-доручення від 03.11.2011 року № 308/5, зазначено ТДВ "Пальмірський цукровий завод", в особі генерального директора ОСОБА_4. В той же час, відповідно наказу про призначення на посаду від 24.06.2011 № 69 ОСОБА_4 призначено директором ТДВ "Пальмірський цукровий завод";

- в договорі-доручення від 23.05.2012 №29, зазначено ТДВ «Пальмірський цукровий завод», в особі генерального директора ОСОБА_4. В той же час, відповідно наказу про призначення на посаду від 24.06.2011 № 69 ОСОБА_4 призначено директором ТДВ «Пальмірський цукровий завод».

Також суд зазначає, що ТОВ «Кернел-Трейд», як продавець олії, та її виробники систематично здійснюють її експорт, в тому числі через один і той же термінал ТОВ «Ойлтранстермінал», а також тому нерезиденту, якому здійснювалась поставка за зовнішньоекономічним контрактом. Таким чином, ТОВ «Кернел-Трейд» в серпні-вересні 2012 року мало можливість самостійно експортувати 15000 тон олії соняшникової нерафінованої. У зв'язку із систематичним експортом олії, у постачальника (ТОВ «Кернел-Трейд») та виробників (ПАТ «Кіровоградолія») та інших, зазначених в акті перевірки) накопичилось від'ємне значення з ПДВ, яке використовується ними для надання податкової вигоди пов'язаним особам, зокрема ТДВ «Пальмірський цукровий завод» у вигляді штучного формування кредиту з ПДВ та в подальшому несплаті цього податку до бюджету від основної діяльності ТДВ «Пальмірський цукровий завод».

Перевіркою також встановлено, що між позивачем та ТОВ «Мітекс» укладено договір від 05.07.2011 № 050711 на постачання запасних частин.

Разом з тим, ні під час проведення перевірки, ні під час розгляду скарги ТДВ «Пальмірський цукровий завод» не надано підтверджуючих документів по питанню доставки придбаного товару, зокрема товарно-транспортних накладних або інших товаросупровідних документів. Також, не надано будь-яких додаткових угод до договору № 050711 від 05.07.2011 щодо порядку змін умов постачання.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, Золотоніською ОДПІ отримано від ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова довідку від 30.11.2011 № 1047/2305/30590019 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Мітекс», якою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із підприємствами-покупцями на загальну суму податкового зобов'язання 186620,46 грн., в тому числі за 2010 рік у сумі 98251,55 грн., за 2011 рік - 88368,91 грн., в тому числі і ТДВ «Пальмірський цукровий завод».

Таким чином, ТОВ «Мітекс» не мало можливості реалізувати товар позивачу згідно з вищезазначеною податковою накладною та накладною на загальну суму 6450 грн., в тому числі ПДВ - 1075 грн. Відповідно податкова накладна та видаткова накладна вважаються недійсними, так як вона виписана без фактичної поставки товару.

Твердження позивача про неврахування під час проведення перевірок висновків акта планової перевірки від 16.05.2012 № 326/2200/00373497 та прийнятих на підставі нього податкових повідомлень-рішень від 25.05.2012 № 288/ про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 1345648 грн., та від 25.05.2012 № 289/ про збільшення бюджетного відшкодування за вересень/листопад 2011 року в сумі 2481052 грн., не можуть бути прийняті до уваги, так як наказом ДПС у Черкаській області від 14.01.2013 № 8 вищезазначені податкові повідомлення-рішення були скасовані.

Відповідно до пп.4.1.3 п.4.1 ст. 4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Формальна помилка, допущена в податковому повідомленні-рішення від 14.01.2013 № 20/ в частині неправильної дати акта перевірки, на підставі якого воно прийняте, не може бути підставою для його скасування, так як факти допущених порушень податкового законодавства нормативно та документально підтверджуються.

Відповідно до пп.4.1.3 п.4.1 ст. 4 ПКУ податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи ст. 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 86, 94, 97, 122, ст. ст. 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст постанови виготовлений 19 травня 2015 року.