Справа № 826/16814/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
19 травня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Твердохліб В.А.,
суддів Троян Н.М., Костюк Л.О.,
за участю секретаря Погребняк М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Служби зовнішньої розвідки України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби зовнішньої розвідки України, третя особа: Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобо`язати вчинити дії, -
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Служби зовнішньої розвідки України (далі Відповідач), третя особа: Військова частина НОМЕР_1 (далі Третя особа) про визнання протиправними дій Відповідача щодо відмови в здійсненні виплати одноразової допомоги при звільненні його з військової служби в запас та зобов`язання Служби зовнішньої розвідки України вчинити дії про перерахування одноразової грошової допомоги.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2015 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з серпня 2003 року майор ОСОБА_1 проходив службу в органах безпеки України, а з жовтня 2004 року у Службі зовнішньої розвідки.
01 квітня 2014 року ОСОБА_1 подав рапорт на звільнення у зв`язку зі скороченням штатів.
Наказом від 18 квітня 2014 року № 293-ОС Позивач був зарахований в розпорядження Директора 5 Департаменту СРЗ України.
30 квітня 2014 року наказом № 339-ОВ Позивача звільнено з військової служби за підпунктом «г» пункту 64 (у зв`язку зі скороченням штатів) в запас Служби безпеки України та виключено зі списків особового складу з 05 травня 2014 року.
23 липня 2014 року Позивач звернувся з заявою до Служби зовнішньої розвідки України про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні.
Листом від 28 серпня 2014 року № 5/2/4701/П Відповідачем було відмовлено у виплаті такої одноразової грошової допомоги.
Відповідно ч.ч.1,2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній станом на час звільнення) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Позивач на день звільнення мав вислугу 12 років 4 місяців 19 днів та був виключений зі списків особового складу з 05 травня 2014 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 14 липня 2014 року № 320.
З таких підстав вбачається, що Позивач на день звільнення набув право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а Відповідач на день звільнення був зобов`язаний виплатити одноразову грошову допомогу разом із належним грошовим забезпеченням до дня виключення наказом Позивача зі списків особового складу.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо виплати одноразової грошової допомоги» внесено зміни до статті 9 Закону України ««Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме, дія цієї статті не поширюється на осіб, які станом на 16 березня 2014 року проходили службу на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, крім осіб, які в установленому порядку продовжили службу за межами тимчасово окупованої території України.
Даним Законом також були внесені зміни до пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: «одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, не виплачується військовослужбовцям, які станом на 16 березня 2014 року проходили службу на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя і в установленому порядку не продовжили її проходження за межами тимчасово окупованої території України».
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо виплати одноразової грошової допомоги» набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто 29 травня 2014 року.
Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції акти законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності, і не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.
За загальним положенням, встановленим цією статтею, закони та інші нормативно-правові акти (укази Президента, постанови Кабінету Міністрів, накази міністерств та держкомітетів тощо), не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце /в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.
З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій Відповідача, щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги Позивачу на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо виплати одноразової грошової допомоги», який набув чинності 29 травня 2014 року, оскільки ОСОБА_1 був звільнений з військової служби 05 травня 2014 року та в той же день набув право на отримання одноразової грошової допомоги.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Служби зовнішньої розвідки України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2015 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 20 травня 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.