Справа № 161/17865/14-а,2-а/161/689/14
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Справа № 876/1016/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попко Я.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2014 року у справі № 161/17865/14-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання протиправною відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

05 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання протиправною відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивує тим, що має право на призначення йому пенсії на пільгових умовах, так як тривалий час працював на посадах, які визначені у Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зазначає, що звернувся до УПФ в м. Луцьку та надав документи, необхідні для призначення пільгової пенсії. Однак, комісія при ГУ ПФУ у Волинській області прийняла рішення про зарахування до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах лише період роботи з 06.07.1978 року по 14.11.1978 року, з 04.02.1981 року по 31.03.1978 року, та відмовила у зарахуванні до пільгового періоду роботи з 01.04.1983 року по 21.08.1992 року, оскільки комісія не знайшла переконливих доказів того, що він перебуваючи в штаті ремонтно-механічного цеху працював безпосередньо в цеху синтетичних шкір. Окрім того, вказує, що Комісією взагалі не вказано про його період роботи на підприємстві із 22.08.1192 року по 30.09.1999 рік. Вважає, відмову у зарахуванні до пільгового стажу по Списку № 2 періоду роботи із 01.04.1983 року по 30.09.1999 року рік протиправною. Просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у зарахуванні до його пільгового стажу періоду роботи з 01.04.1983 року по 30.09.1999 рік та скасувати в частині відмови у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.04.1983 року по 21.08.1992 рік рішення від 25.04.2014 року № 39/642; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до його пільгового стажу період роботи з 01.04.1983 року по 30.09.1999 рік; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області призначити йому пенсію на пільгових умовах по Списку № 2 з часу досягнення ним 55 років.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2014 року у позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у зарахуванні пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.04.1983 року по 30.09.1999 рік та скасувати в частині відмови у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.04.1983 року по 21.08.1992 рік рішення від 25.04.2014 року № 39/642; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.04.1983 року по 30.09.1999 рік; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах по Списку № 2 з часу досягнення ним 55 років.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2014 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задовленні позову.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 15.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до УПФ в м. Луцьку із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за віком по Списку № 2, згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням УПФ в м. Луцьку від 14.05.2014 року № 9 за результатами розгляду заяви від 15.04.2014 року про призначення пенсії на пільгових умовах позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 2, згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с.36).

Рішенням комісії ГУ ПФУ у Волинській області від 25.04.2014 року № 39/642, позивачу ОСОБА_1 було частково зараховано до пільгового стажу роботи період роботи з 06.07.1978 року по 14.11.1978 року, з 04.02.1981 року по 31.03.1983 року, однак, у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.04.1983 року по 21.08.1992 року відмовлено у зв'язку із відсутністю документального підтвердження безпосередньої зайнятості у виробництві штучних шкір на волокнистій основі (а.с.15).

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що за наявності трудової книжки та відповідних записів у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, не передбачено необхідності в поданні інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, для підтвердження таких записів, а тому позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах, при цьому суд враховував, що наявність атестації робочого місця в даному випадку не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, зважаючи на наявність трудової книжки та довідок, що підтверджують факт роботи позивача на посадах, які передбачені в Списку № 2 та характер роботи, які за постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, дають підстави для призначення пільгової пенсії

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Так, Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, розділом ХІ пунктом 5, передбачені посади робітників, зайнятих повний робочий день у виробництві штучних шкір на волокнистій основі.

Як вбачається Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року за № 10 "Про затвердження списків виробництв, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення" останнім також визначено перелік робітників, керівників та спеціалістів, зайнятих повний робочий день у виробництві штучних шкір на волокнистій основі (позиція 2110А010 Списку № 2).

Розділом ХІ "Хімічне виробництво" Списку № 2, затвердженого на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 , включено посади робітників, керівників і спеціалістів підприємств хімічної та нафтохімічної галузі промисловості, зайнятих повний робочий день в т.ч. на виробництвах і роботах штучних шкір на волокнистій основі (позиція 210А010 Списку № 2).

Порядок застосування Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383.

Оскільки позивач працював на зазначених посадах з 1978-1999 року, тому в період його роботи застосовувались Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10,постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

Відповідно до вимог статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

на підтвердження наявності пільгового стажу, позивачем відповідачам подавались копія трудової книжки, довідки та копії документів із Комунальної установи Луцький міський трудовий архів, уточнюючі довідки із підприємства, копія особової картки із записами.

Як вбачається із записів трудової книжки позивача та довідок уточнюючих особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії (а.с.7-11) позивач працював на наступних посадах: з 06.07.1978 року по 14.11.1978 рік на посаді слюсаря-ремонтника 3 розряду в цеху синтетичних шкір на дільниці волокнистої основи; з 04.02.1981 року по 27.03.1983 рік на посаді слюсаря по ремонту обладнання 4 розряду цеху синтетичних шкір на дільниці волокнистої основи; з 28.03.1983 року по 23.10.1985 рік на посаді слюсаря-ремонтника 4 розряду ремонтно-механічного цеху на дільниці волокнистої основи цеху синтетичних шкір; з 24.10.1985 року по 31.01.1988 рік на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду по ремонту технологічного обладнання цеху синтетичних шкір ремонтно-механічного цеху; з 01.02.1988 року по 16.02.1989 рік йому було присвоєну кваліфікацію слюсаря-ремонтника 4 розряду ремонтно-механічного цеху дільниці синтетичних шкір; з 17.02.1989 року по 26.05.1991 рік йому було присвоєно кваліфікацію слюсаря-ремонтника 5 розряду ремонтно-механічного цеху дільниці синтетичних шкір; з 27.05.1991 року по 01.08.1999 рік йому було присвоєно другу професію електрозварювальника ручного зварювання 3 розряду ремонтно-механічного цеху; з 02.08.1999 року по 30.09.1999 рік він працював на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду цеху синтетичних шкір. У особовій картці позивача містяться записи про призначення та переведення його у межах підприємства, які повністю узгоджуються із записами у трудовій книжці (а.с.13).

Також встановлено, що із 26.11.1978 року по 08.12.1980 року позивач проходив військову службу, що підтверджується копією військового квитка серії НК № 4032281 та особовою карткою позивача (а.с.12-13).

Також як було встановлено судом першої інстанції що підприємство на якому працював позивач -ВАТ "Волинський завод по виробництву синтетичних шкір "Синтетика" припинив свою діяльність у зв'язку із визнання його банкрутом із 11.01.2006 року, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ № 849485 (а.с.14).

Водночас, із копії оскаржуваного рішення від 25.04.2014 року № 39/642 не вбачається, що останнє вирішувалось на підставі заяви позивача про підтвердження пільгового стажу лише за період з 06.07.1978 року по 14.11.1978 року та з 04.02.1981 року по 31.12.2014 року. Як вбачається із записів трудової книжки та особової картки позивача, останній працював на посаді слюсаря-ремонтника цеху синтетичних шкір до 30.09.1999 року. Однак відповідачами не обґрунтовано відмову у включенні до пільгового стажу періоду роботи позивача із 21.08.1992 року по 30.09.1999 роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

При цьому, згідно ч. 2 п.4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, обов'язок проведення атестації робочих місць покладено саме на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Як вбачається із письмових заперечень відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, позивачу відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.04.1983 року по 21.08.1992 року, у зв'язку із тим, що останній за результатами проведеної атестації робочого місяця втратив право на отримання пільгової пенсії, що вбачається із додатку 1 до наказу № 131 від 11.10.1994 року.

Водночас, як вбачається із архівного витягу з наказу ВАТ "Синтетика" від 11.04.1994 року № 167, у зв'язку з проведеною повторною атестацією робочих місць станом на 01.04.96 року вважати № 1 до наказу по заводу "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" згідно наказу по заводу № 131 визнано таким, що втратив силу (а.с.21).

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції що позивач ОСОБА_1 має право на призначення пенсії на пільгових умовах, при цьому колегія враховує, що наявність атестації робочого місця в даному випадку не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, зважаючи на наявність трудової книжки та довідок, що підтверджують факт роботи позивача на посадах, які передбачені в Списку № 2 та характер роботи, які за постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173,постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, дають підстави для призначення пільгової пенсії

Відповідно до ст. 200 КАСУкраїни суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає,що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення здодержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись: ст.ст. 160,195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області - залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2014 року у справі № 161/17865/14-а -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді Р.Б. Хобор

Я.С. Попко