Справа № 804/18689/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання Германюк Т.В., за участю представників: позивача - Кузьменко Ю.М., відповідача - Калугіної А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»
до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби
про скасування картки відмови, визнання недійсним та скасування рішення,-
Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці Міністерства доходів і зборів України про скасування .
Під час судового розгляду справи судом замінено відповідача на правонаступника - Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача позов не визнав, надав суду заперечення, в яких зазначив, що всі обставини справи вказують на наявність встановлених законом причин неможливості застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо імпортованих товарів. Оскаржуване рішення відповідача є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, прийнятим у спосіб та в межах повноважень, наданих митним органам законодавством та цілком обґрунтованим. На підставі вищевикладеного, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Заслухавши доводи представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 20.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» та компанією «Henan Xibao Metallurgy Materials Group Co. Ltd.» (Китай) був укладений контракт № 3-0683-12.
Згідно вищевказаного контракту, продавець продає, а покупець купує продукцію, номенклатура, кількість, ціна, строки постачання та якісні характеристики якої зазначені в специфікаціях, що є невід'ємною частиною даного контракту. Ціна на продукцію визначається в доларах США на умовах DAP - ПАТ «Дніпровський меткомбінат», м. Дніпродзержинськ, Україна, (Інкотермс 2010 р.) у специфікаціях до даного контракту. вартості упакування і маркування включені до вартості Продукції, (п.2.1). Продавець поставляє продукцію на умовах DAP - ПАТ «Дніпровський меткомбінат», м. Дніпродзержинськ, Україна (Інкотермс 2010р.) відповідно до специфікацій даного контракту. Право власності на продукцію переходить від продавця до покупця з дати поставки. Платежі за даним контрактом здійснюються наступним чином: покупець перераховує 100 % вартості продукції на рахунок продавця протягом 30 банківських днів з дати поставки.
03.09.2013 року сторонами контракту було підписано специфікацію № 3 до контракту від 20.03.2013 р. на поставку дослідної партії вогнетривкої продукції
Вартість продукції згідно з даною специфікацією складає 2823, 72 дол. США.
Строк поставки за даною Специфікацією складає 80 календарних днів з моменту надання Покупцем заявки Продавцеві.
У зв'язку з тим, що за умовами контракту з фірмою «Henan Xibao Metallurgy Materials Group Go. Ltd.» № 13-0683-12 від 20.03.2013 року останній є виробником та продавцем, при митному оформленні товару позивач визначив митну вартість за основним методом - ціною контракту.
Суд вважає вищевказані картку відмови та рішення правомірними та такими, які винесені з урахуванням норм діючого законодавства, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що митна вартість товару була заявлена позивачем за ціною договору (основі метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ст.52 Митного кодексу України, декларант, зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Перевірка документів та відомостей, які відповідно до ст. 335 Митного кодексу України подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато - логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Митним кодексом України.
Згідно умов контракту, платежі за даним контрактом здійснюються наступним чином: покупець перераховує 100 % вартості продукції на рахунок продавця протягом 30 банківських днів з дати поставки.
Позивачем документи щодо проведення розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом не надано, що унеможливлює перевірку числового значення заявленої митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Крім того, про відсутність оплати за контрактом зазначила і представник позивача у судовому засіданні 21.12.2015 року.
Відповідно до ст. 33 Митного кодексу України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів та інших документах.
За наданою позивачем митною декларацією відповідач при візуальному контролі документів відповідно ст.337 МКУ виявлено певні ознаки ризиковості операції, що визначені наступними індикаторами ризиків: в комерційних та/або транспортних документах відсутні печатки, підписи уповноважених осіб відсутні відмітки митних органів іноземних держав, які повинні проставлятися при перетині митного кордону передбачених міжнародними угодами, відсутні відмітки офіційних органів країни експорту; на товаросупровідних документах наявна печатка, зроблена за допомогою кольорового копіювання; наявні факти перевантаження/передачі вантажу, заміни транспортного засобу, зміни перевізника.
При цьому, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.
Так, надані до митного оформлення сертифікати якості від 12.03.2014 року видані виробником містять посилання на рахунок № XB14-DN01, номер якого не співпадає з наданим до митного оформлення щодо імпортованої партії товару.
Також, за умовами контракту від 20.03.2014 року № 13-0683-12 визначено умови постачання DAP-Дніпродзержинськ, які передбачають внесення продавцем витрат доставки до місця призначення. Відповідно до заяви ПАТ «ДМКД», що викладена у листі від № 062Д/566, підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов постачання DAP Дніпродзержинськ відповідно до п.10 ст.58 МК України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.
Транспортування вантажу відбувається морським та автомобільним транспортом. За відомостями коносаменту від 26.03.2014 року № SHWS291403410B фрахт передплачений INTERFREIGHT LOGISTICS CO., Ltd. За відомостями міжнародної транспортної накладної CMR від 29.04.2014 № 8790/1 перевізником імпортованого товару є ТОВ «Блек Сі Лайн», Одеса. Відомості щодо відносин продавця, покупця та зазначених транспортно - експедиційних підприємств відсутні. Крім того, відсутні документи, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів декларантом ПАТ «ДМКД».
Відповідно п. 10 ст.58 МК України, складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.
Оскільки надані у підтвердження митної вартості документи не містять відомостей щодо складових митної вартості та враховуючи зазначені розбіжності відповідачем була направлена письмову вимогу митного органу щодо зобов'язання протягом 10 календарних днів надати (за наявності) надати додаткові документи.
Позивач повідомив відповідача про неможливість надання додаткових документів.
Відповідно до ст. 59 МК України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МК України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.
У відповідності до ст. 58 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, якщо: заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару; неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МК України; відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Для проведення коригування митної вартості товару у митного органу була наявна інформація щодо вартості ідентичних товарів (ст. 59 МКУ), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
При визначенні митної вартості товарів застосовано другорядний метод визначення митної вартості -2-а - метод за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до наявної у митного органу інформації щодо вартості оцінюваного товару, раніше ввезеного, відповідно до положень статті 58 Митного кодексу України. Митну вартість скориговано за попередніми оформленнями відповідно до статті 59 МК України на підставі наявної інформації щодо митного оформлення ідентичних товарів - 7,2095 дол.США/кг за МД від 11.03.2014 року №70010000/2014/1959.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішень діяв у спосіб та у межах повноважень, визначених діючим законодавством, а тому підстави для скасування відсутні.
Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 71, 72, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 23.01.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 23.01.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді М.В. Дєєв М.В.Дєєв Т.С.Журавель