Справа № 826/19509/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за позовом ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі ДПІ або відповідач), у якому просив: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.05.2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови ОСОБА_5 посилається на те, що анулювання боргу не призвело до отримання позивачем економічних вигод та зростання власного капіталу позивача з огляду на те, що кошти, отримані від продажу квартири (113 000 доларів США), були сплачені Кредитору в обмін на анулювання заборгованості. Позивач також зазначає, що він не отримав доходу у вигляді додаткового блага, а навпаки зазнав збитків.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі акту перевірки №3754/26-51-17-03/ від 29.04.2014 року, згідно якого встановлено порушення підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 глави 2, пункту 176.1 статті 176, статті 36 Податкового кодексу України, ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.05.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за основним платежем на суму 150 910 грн. 59 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 37 897 грн. 65 коп., що загалом становить 188 808 грн. 24 коп.

Суму грошового зобов'язання позивачу збільшено у зв'язку з тим, що він не подав декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік, не задекларував дохід у вигляді анульованої (прощеної) заборгованості в розмірі 888 897,71 грн., не сплатив до бюджету податок на доходи фізичних осіб до 01 серпня 2013 року.

На думку відповідача, отримана позивачем додаткова вигода виникла у зв'язку із прощенням йому ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» кредитної заборгованості у сумі 888 971,71 грн.

Зокрема, кредитні зобов'язання позивача виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту №0 від 13.03.2008 укладеним між позивачем та ПАТ «Укрсиббанк». За умовами вказаного кредитного договору позивач отримав кредитні кошти у розмірі 185 000,00 доларів США для придбання квартири.

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 13.03.2008 позивач придбав квартиру №13 за адресою м. Київ, проспект Героїв Сталінграду (далі - Квартира) за ціною 934 250,00 грн., що на момент укладення договору становить еквівалент 185 000,00 доларів США.

Згідно повідомлення №12-22/7002 від 29.02.2012 року право вимоги заборгованості за кредитним договором №0 від 13.03.2008 року АТ «УкрСиббанк» відступлено ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», заборгованість перед банком складала 211 335,41 доларів США.

Як зазначає позивач в своєму позові, для виконання домовленостей, досягнутих з кредитором щодо припинення зобов'язання за кредитним договором, він змушений був продати вказану вище квартиру.

У зв'язку з чим, позивачем було укладено договір купівлі-продажу від 23.10.2013 згідно з яким вказану квартиру продано за ціною 902 870,00 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення договору еквівалентно 113 000,00 доларів США.

Позивач в рамках домовленості з ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» сплатив 115 500 доларів США. (923 191 грн. 50 коп.), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанцією.

Крім того, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги рішеннями Головного управлінням Міндоходів у м. Києві від 29.07.2014 № 1656/Д/26-15-10-09-25 та Державної фіскальної служби України від 22.08.2014 №1017/Д/99-99-10-01-03-14 податкове повідомлення-рішення від 20.05.2014 № залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем було отримано додаткове благо у формі суми анульованого боргу, позивач був зобов'язаний відобразити суму отриманого додаткового блага в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік та сплатити податок на доходи з фізичних осіб.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно із підпунктом 165.1.49 пункту 165.1 статті 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені пунктом 164.2 статті 164 ПК України.

Згідно із абзацом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Підпунктом 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання.

Таким чином, відсотки, нараховані боржнику внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання, не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України, зокрема нормами ЦК України. При цьому нарахування пені та штрафів є лише засобом забезпечення виконання основного зобов'язання перед третьою особою - банком.

Як вбачається з матеріалів справи, залишок заборгованості, який був погашений за умови договірних відносин між позивачем та кредитором, фактично склався з суми простроченої заборгованості по процентам та пені.

Колегія суддів зазначає, що прощена позивачу неустойка у вигляді пені та штрафів не є його доходом та додатковим благом, оскільки, якщо сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, то неустойка ним не отримується, а банк вправі або стягувати її або не стягувати.

Отже, прощення пені та штрафів (неустойки) у вигляді відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання регулюється між сторонами в межах договірних правовідносин цивільним законодавством.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що відсотки за користування кредитом, нараховані банком відповідно до умов договору та штрафи та пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, нарахована банком відповідно до умов договору та анульована за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню згідно абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту164.2 статті 164 ПК України, а тому податкове повідомлення-рішення № від 20.05.2014 року є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.05.2014 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 21.05.2015 року

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.