Справа № 826/9656/14
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року місто Київ № 826/9656/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Терлецької О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомХарківського національного університету внутрішніх справ
доОСОБА_1
прозобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Харківський національний університет внутрішніх справ, звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач був прийнятий на службу до органів внутрішніх справ України та зарахований курсантом до Харківського національного університету внутрішніх справ та присвоєно звання «рядовий міліції». Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ відповідача відраховано зі складу курсантів та відкомандировано до ГУ МВС України в місті Києві для подальшого проходження служби. Наказом ГУ МВС України в місті Києві відповідача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «ж» (за власним бажанням) згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Під час навчання відповідач перебував на повному державному забезпеченні, за рахунок Державного бюджету України, відповідно до укладеного між ним, Харківським національним університетом внутрішніх справ та ГУ МВС України в місті Києві тристороннього договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, всього на його утримання було витрачено 34 849, 46 гривень. В добровільному порядку відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, які передбачені умовами договору, відповідач відмовляється, що є прямою шкодою інтересам держави, у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача суму вказаної заборгованості.

В призначений день та час у судове засідання сторони не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Від представника позивача до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Від відповідача станом на день винесення рішення по справі заперечень на адміністративний позов, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надійшло.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд вирішив розгляд справи проводити в порядку письмового провадження на основі наявних у матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані документи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ України з 17.08.2007 по 23.05.2014.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 15.08.2007 № 415 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ з 17.08.2007 та присвоєно звання «рядовий міліції».

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 18.06.2011 № 272 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУ МВС України в місті Києві для подальшого проходження служби.

Наказом ГУ МВС України в місті Києві від 23.05.2014 № 414 о/с відповідача звільнено відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України в запас Збройних сил України за пунктом 64 «ж» (за власним бажанням).

01.09.2007 на виконання вимог Закону України «Про міліцію» та наказу МВС від 14.05.2007 № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між ОСОБА_1, Харківським національним університетом внутрішніх справ та ГУ МВС України в місті Києві укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.

Надаючи правової оцінки відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Пунктом 4 статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов'язок і військову службу» передбачено, що видом військової служби, зокрема, є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Згідно з пунктом 2 статті 52 Закону України від 23.05.1991 № 1060-XII «Про освіту» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2.3.6 договору, в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у пункті 3 договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до частини сьомої статті 18 Закону України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію», курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до пункту 3.2 договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313 затверджений Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (далі - Порядок № 313), який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС (далі - особи), витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС (далі - навчальний заклад) через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість;

2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу;

3) звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлює МВС разом з Мінфіном.

Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою.

Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок № 419), відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ в сумі 34 849, 46 гривень.

Відповідно до пункту 2.1 розділу 2 Порядку № 419, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 Порядку № 419, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.

Як зазначалося вище, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ в сумі 34 849, 46 гривень.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 313, у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

З викладеного вбачається, що відповідач за період навчання з 17.08.2007 по 23.05.2014 повинен відшкодувати витрати на грошове забезпечення у загальній сумі 34 849, 46 гривень. Вказана сума підтверджується довідками-розрахунками позивача, які знаходяться у матеріалах справи.

Доказів добровільної сплати відповідачем сум вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

За наведених обставин суд, дослідивши подані матеріали, встановивши всі фактичні обставини справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Позивач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 53, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок 566 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Харківській області, МФО 851011, ) витрати, пов'язані з утриманням, в сумі 34 849 (тридцять чотири тисячі вісімсот сорок дев'ять) гривень 46 копійок.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.