Справа № 744/372/15-а
Суддя: Попович В. В.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

18.05.2015
№744/372/15-а
Провадження по справі № 2-а/744/10/2015
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Поповича В.В.

при секретарі Фільчаговій Г. В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представників відповідача: Кузьменка С. М., Петрухан Т. М., Висоцької Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області про визнання дій незаконними, рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання нечинним рішенняУправління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області та зобов`язання вчинити певні дії.

У адміністративному позові позивач навела слідуючі підстави. Відповідно до частини 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років, пенсії призначаються зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 4 роки за період з моменту аварії по 31 липня 1986 року та додатково на 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років.Згідно трудової книжки, позивач 03.12.1984 року прийнята на роботу до Новозибківського заводу «Індуктор» (на даний час ВАТ «Новозибківській машинобудівельний завод») на посаду помічниці машиніста мостового крану (кранівницею). 28.01.1989 року позивач звільнена за власним бажанням з цієї роботи. Даний факт підтверджується як даними з трудової книжки, так і довідкою ВАТ «Новозибківський машинобудівний завод» за № 429 від 13.04.2015 року. Згідно довідки адміністрації м. Новозибкова серія НЗБ №21 від 22.12.2014 року м. Новозибків Брянської області відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення. Також згідно цієї ж довідки позивач була зареєстрована в м. Новозибків по вулиці Першотравнева, 70-1-61 (гуртожиток) з 26.04.1986 року по 23.11.1987 рік. Дійсно в зазначені періоди позивач була зареєстрована за даною адресою, але потім проживала в цьому ж місті, але без реєстрації, так як винаймала житло і продовжувала працювати на Новозибківському заводі «Індуктор».
Відповідачем по справі взято до уваги тільки період проживання позивача в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, згідно довідки адміністрації м. Новозибкова Брянської області від 22.12.2014 року, де зазначені періоди реєстрації проживання позивача в гуртожитку і не взято до уваги цей же період роботи позивача на заводі, якій знаходиться в зоні безумовного (обов`язкового) відселення.
Згідно розділу 2 пункту 2.1. підпункту 5 постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-1 Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи, які засвідчують особливий статус особи, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"). Тобто в приписах законодавчих актів умови призначення пенсії визначені альтернативно - це певні періоди проживання або роботи на територіях радіоактивного забруднення. Відповідачем по справі взято до уваги лише періоди проживання позивачем на території безумовного (обов`язкового) відселення і не взято до уваги те, що згідно даних трудової книжки і довідки ВАТ «Новозибківський машинобудівний завод» за № 429 від 13.04.2015 року позивач постійно працювала у зоні безумовного (обов`язкового) відселення більше 2 років станом на 01 січня 1993 року.
У судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги адміністративного позову з підстав наведених нею у позові та додатково пояснила, що відповідач відмовивши їй порушив права у призначені пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви про призначення пенсії вона додала всі необхідні документи.

З гуртожитку вона виписалась та переїхала на інше місце проживання у місті Новозибкові при цьому продовжила працювати на тому самому заводі.

Представник відповідача, яким виступає Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області у особі заступника начальника Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області Петрухан Т. М. позов не визнала та пояснила, що призначити пенсію позивачу за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до частини 2 статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не має підстав. Позивач проживала або працювала у зоні безумовного (обов`язкового) відселення 1 рік 6 місяців 27 днів. З доданих до заяви документів позивачем не підтверджено, що остання проживала не менше двох років. У представленій довідці не вказано, що період роботи проходила на території м. Новозибків Брянської області Російської Федерації, який віднесений до зони відселення. До відділення Пенсійного фонду Російської Федерації (по Брянській області), Адміністрації міста Новозибкова Брянської області; ВАТ «Новозибківський завод електротермічного та електрозварювального, устаткування «Індуктор» були надіслані письмові запити, але відповіді не надійшли. Доповнюючи пояснення представник ОСОБА_2 пояснила, що у майбутньому позивачу може бути призначена пенсія на пільгових умовах, тобто із зменшенням віку, з дня повторного звернення, з письмовою заявою.

Представник відповідача головний спеціаліст юрисконсульт Кузьменко С. М. позов не визнав з підстав наведених у адміністративному позові та зазначених представником ОСОБА_2 , доповнення у нього відсутні.

Представник відповідача головний спеціаліст юрисконсульт Висоцька Т. П. позов не визнала та показала, що документи, які позивач предоставила до суду на дослідження у квітні 2015 року, повинна була подати до управління. Пенсія може бути призначена з дня звернення з письмовою заявою.

Суд, заслухавши сторони та вивчивши матеріали адміністративного позову, які надані суду на дослідження, вважає за необхідне вимоги задовольнити повністю з огляду на такі підстави. Доказами доведено, що позивач постійно проживала та працювала у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а саме:

даними трудової книжки, згідно яких 03.12.1984 року прийняти на роботу до Новозибківського заводу «Індуктор» (на даний час ВАТ «Новозибківський машинобудівельний завод», 28.01.1989 року звільнена за власним бажанням переїзд за місцем служби чоловіка (а. с. 10);

даними довідки ВАТ «Новозибківський машинобудівельний завод»,згідно яких: ОСОБА_1 дійсно працювала на Новозибківському заводі «Індуктор». 03.12.1984 року прийнята в заготівельний цех ученицею машиніста мостового крану (крановщицею), 27.09.1985 року присвоєна кваліфікація машиніста крана (крановщицею) 3 розряду, 15.03.1986 року присвоєна кваліфікація машиніста мостового крану 4 розряду, 01.11.1987 року у зв`язку з введенням нових тарифних умов оплати праці (ЕТКС, випуск № 1 рік видання 1986, встановити (присвоїти) 3 розряд) машиніста крану (крановик) заготівельного цеху, 28.01.1989 року звільнена за власним бажанням, (переїзд за місцем служби чоловіка) ст. 31 КЗпП СРСР (а. с. 11);

даними довідки, згідно яких Новозибківський завод «Індуктор» реорганізований в акціонерне товариство відкритого типу «Новозибківський завод електротермічного та електрозварювального устаткування «Індуктор», яке реорганізоване у ВАТ Новозибківський машинобудівельний завод» (а. с. 12).

Суть спірних позовних вимог зводиться до того, що на думку відповідача, позивач загалом проживала або працювала в зоні безумовного (обов`язкового) відселення 1 рік 6 місяців 27 днів при цьому не враховує ту обставину, на яку посилається позивач у позові і доведено документально, що остання виписавшись із гуртожитку, де проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 , змінила місце проживання у м. Новозибкові Брянської області та продовжувала працювати на заводі до 28.01.1989 року.

Суд дійшов висновку, що саме положення частини 2 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" слід застосувати при призначенні пенсії позивачу за віком із зменшенням пенсійного віку, де зазначено, що пенсії призначаються із зниженням пенсійного віку особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року проживали або відпрацювали у цій зоні не менше двох років. Із зазначеної норми права витікає те, що особи, які постійно проживали або відпрацювали у зоні не менше двох років мають право на пільгову пенсію.
У даному випадку позивач відноситься до категорії таких осіб. Знявшись з реєстрації із гуртожитку, вона переїхала у місті Новозибків на місце проживання за іншою адресою та продовжувала працювати на тому самому заводі.
При дослідженні пенсійної справи встановлено, що необхідні документи для призначення пенсії були у наявності, а саме заява, довідка адміністрації міста Новозибків (а.с.9), дані трудової книжки (а.с.10).
В даному випадку дії відповідача є незаконними, рішення про відмову у призначені пенсії на пільгових умовах протиправним.
Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 11, 17, 18, 19, 158, 159, ч. 3 ст. 160, 161, 162, 163, 167, 1712 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області про визнання дій незаконними, рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку - незаконними, рішення за № 1 від 10.02.2015 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах - протиправним.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області прийняти рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку, відповідно до вимог ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 10 грудня 2014 року.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачених нею судових витрат у виді судового збору 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок, шляхом списання з рахунку прямого фінансуванняУправління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження. У разі подання в цей строк апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В. В. Попович