Справа № 2014/3053/2012
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 р.Справа № 2014/3053/2012
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.
суддів Бартош Н.С., Донець Л.О.
за участю секретаря судового засідання Співак О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 03 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В с т а н о в и л а:

У липні 2012 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким, з урахуванням заяв про зміну та уточнення позовних вимог (заява від 11.11.2014 року, т. 1, а.с. 207-217), просить:
визнати неправомірним та скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області (далі відповідач, пенсійний орган, УПФУ) № 148926 від 21.07.2011 року, у зв`язку із порушенням порядку проведення перерахунку: незастосуванням показника заробітної плати за 2010 рік та безпідставним зменшенням коефіцієнта заробітної плати з 1.84 до 1.55;
визнати дійсними довідки про заробітну плату за №№ 114, 115 від 17.07.2008 року, що видані ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306 про заробітну плату за 1985-1989 роки;
зобов`язати УПФУ у відповідності до положень ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» провести перерахунок пенсії відповідно трудового стажу, з врахуванням заробітної плати за період 1985-1989 років відповідно до довідок про заробітну плату від 17.07.2008 року за №№ 114, 115, виданих ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306, та з врахуванням фактичного коефіцієнту заробітної плати 2.18 або коефіцієнту заробітної плати 1.84, що був встановлений при обчисленні пенсії у 2004 році, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні для перерахунку пенсії за 2010 рік;
зобов`язати УПФУ вчинити певні дії по стягненню з ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» до Пенсійного фонду (на особистий рахунок у відділі персоніфікованого обліку) внески із суми заробітної плати, одержаної згідно з рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 04.12.2008 року;
Заявою від 17.11.2014 року (т. 2, а.с. 6) позов доповнено вимогою про визнання неправомірним та скасування рішення УПФУ від 21.08.2008 року.
Позивач зазначала про те, що 21.08.2008 року пенсійний орган безпідставно відмовив здійснити перерахунок її пенсії на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2005року, та на підставі довідок про заробітну плату за №№ 114, 115 від 17.07.2008 року, які видані ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень», з врахуванням фактичного коефіцієнту заробітної плати 2.18 або коефіцієнту заробітної плати 1.84, що був встановлений при обчисленні пенсії у 2004 році. При зверненні до пенсійного органу у липні 2011 року щодо здійснення перерахунку пенсії, фахівці відповідача фактично вимусили її написати заяву щодо здійснення такого перерахунку «за стажем» та «за заробітком», хоча вона мала на увазі здійснення перерахунку лише «за стажем». Здійснивши перерахунок пенсії (рішення № 148926 від 21.07.2011 року) УПФУ знову не врахував положення постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2005року, довідки про заробітну плату за №№ 114, 115 від 17.07.2008 року, що видані ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень», та фактичний коефіцієнт її заробітної плати.
Постановою Київського районного суду м. Полтави від 12 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.
Судове рішення мотивовано посиланням на необґрунтованість вимог позивача, у зв`язку з тим, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведено відповідно до ст. 40,42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Дія постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306 на неї не розповсюджується, оскільки рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 06 березня 2014 року, яке набрало законної сили, позивачу відмовлено у задоволенні позову до ПАТ Племінний завод «Червоний Велетень» про витребування довідки про заробітну плату. Підстави для зобов`язання УПФУ у Зміївському районі вчинити дії по стягненню з ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» внески до Пенсійного фонду України на її особистий рахунок у відділі персоніфікованого обліку, виходячи із отриманої заробітної плати за вимушені прогули, на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14.12.2008 року у сумі 51.586 грн. відсутні, оскільки УПФУ в Зміївському районі в результаті проведеної перевірки виявлено, що ОСОБА_1 заробітна плата за період з 18 жовтня 2004 року по 4 грудня 2008 року не нараховувалась, звіти не надавались. Доводи позивача про те, що службовими особи УПФ України у Зміївському районі Харківської області вона була введена в оману, їй не роз`яснено її право на перерахунок пенсії відповідно до трудового стажу не підтверджені відповідними фактами та обґрунтованими доказами.
Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись фактично на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове судове рішення про задоволення її адміністративного позову у повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга у відповідно до положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 03.03.1979 року по 22.09.2011 року працювала на ПАТ «Племінний завод «Червоний велетень» на посаді головного зоотехніка-селекціонера.
З 21.06.2004 року позивач перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію за віком, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 враховано заробітну плату за період з 01.01.1985 року по 31.12.1989 року згідно довідки про заробітну плату № 143, що видана 02.07.2004 року ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень», та з 01.07.2000 року по 30.06.2004 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Загальний стаж роботи становив 36 років 07 місяців. Коефіцієнт заробітної плати 1,84000, після проведеного 01.09.2004 року перерахунку 1,83809.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306 затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць.
Дія цього Порядку поширюється на осіб, які до 01.07.1998 року отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць: тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали у старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування; творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів).
Порядком визначено документи, які необхідно подати до органів Пенсійного фонду для підтвердження виплати особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць.
19.08.2005 року ОСОБА_1 звернулась до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії у зав`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 306 від 20.04.2005 року, за наслідками розгляду якої рішенням відповідача від 29.09.2005 року в її задоволені пенсійним органом було відмовлено.
При цьому, листом від 01.08.2008 року за № 119 ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» повідомив УПФУ про те, що раніш видані (17.07.2008 року) довідки №№ 113, 114, 115 про дохід ОСОБА_1 за період з 1985 року по 1989 рік є недійсними.
В подальшому рішеннями УПФУ від 21.08.2008 року (т. 1, а.с. 91), від 14.04.2010 року позивачу ОСОБА_1 відмовлялось в задоволені її заяв про проведення перерахунку пенсії відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2005 року.
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 06.03.2014 року, що набрало законної сили 14.05.2014 року, по справі № 621/2195/13-ц відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» видати їй довідку про заробітну плату, оформлену згідно додатку до Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якою сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2005 року.
При цьому, судом зазначено, що оскільки позивач ОСОБА_1 отримувала помісячно заробітну плату, їй була нарахована премія за реалізацію продукції та перевиконання планів по результатам роботи за попередній рік, дія постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2005 року на позивача не розповсюджується.
Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, шодо якої встановлено ці обставини.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з постановою суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірним та скасування рішення УПФУ від 21.08.2008 року; про визнання дійсними довідок про заробітну плату за №№ 114, 115 від 17.07.2008 року, що видані ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306 про заробітну плату за 1985-1989 роки; про зобов`язання УПФУ у відповідності до положень ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» провести перерахунок пенсії відповідно трудового стажу, з врахуванням заробітної плати за період 1985-1989 років відповідно до довідок про заробітну плату від 17.07.2008 року за №№ 114, 115, виданих ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306, та з врахуванням фактичного коефіцієнту заробітної плати 2.18 або коефіцієнту заробітної плати 1.84, що був встановлений при обчисленні пенсії у 2004 році, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні для перерахунку пенсії за 2010 рік.
При цьому, колегія суддів зазначає, що така позовна вимога, як вимога про визнання дійсними довідок про заробітну плату за №№ 114, 115 від 17.07.2008 року, що видані ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306 про заробітну плату за 1985-1989 роки не ґрунтується на положеннях, встановлених ч. 4, ч. 5 ст. 105, ч. 2 ст. 162 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Таким чином, виходячи зі змісту ст. 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду з позовом як різновид строку позовної давності та наслідки його пропущення, встановлені ч. 1 ст. 100 КАС України можуть застосовуватися лише у випадку, коли мало місце порушення прав, свобод чи інтересів позивача.
Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 06.11.2013 року у справі № 21-389а13 за позовом до військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, Міністра оборони України про зобов`язання вчинити певні дії.
Колегія суддів не вбачає підстав для застосування правил ч. 1 ст. 100 КАС України по відношенню до позовної вимоги про скасування рішення відповідача від 21.08.2008 року, оскільки дійшла висновку, що рішенням відповідача у справі права, свободи та інтереси позивача не порушено.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання УПФУ вчинити певні дії по стягненню з ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» до Пенсійного фонду (на особистий рахунок у відділі персоніфікованого обліку) внески із суми заробітної плати, одержаної згідно з рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 04.12.2008 року, виходячи з наступного.
Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі персоніфікований облік) це організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що використовується в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування в порядку, визначеному цим Законом.
Персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати пенсій з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовується інформація, що надходить від фіскальних органів, роботодавців, фізичних осіб, Державної служби зайнятості, інших підприємств, установ та організацій, а також від громадян, які самостійно сплачують збори за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
На підставі цих даних на кожну застраховану особу відкривається електронна персональна облікова картка з постійним номером, який відповідає ідентифікаційному номеру особи з Державного реєстру фізичних осіб. Персональна облікова картка фізичної особи відображає, зокрема, данні про стаж, спеціальний стаж, суми заробітку, зборів (відрахувань і внесків) до Пенсійного фонду України, тощо.
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 04.12.2008 року по справі № 2-1197/2008 були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень», зокрема, в частині поновлення її з 18.10.2004 року на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу: з 18.10.2004 року по 04.12.2008 року у загальній сумі 51.586,52 грн. (сума перерахована органом державної виконавчої служби на рахунок позивача 12.05.2009 року).
21.07.2009 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою, якою просила перерахувати її пенсію та врахувати стаж роботи згідно рішення суду від 04.12.2008 року за період з 18.10.2004 року по 21.07.2009 року (т. 1, а.с. 226).
УПФУ з 01.08.2009 року позивачу ОСОБА_1 був проведений перерахунок пенсії, до загального трудового стажу зараховано період з 19.10.2004 року по 30.06.2009 року, загальний стаж після перерахунку склав 38 років 3 місяці 20 днів.
До трудового стажу, що дає право на пенсію, УПФУ зарахований період з 19.10.2004 року по 30.06.2009 року за даними персоніфікованого обліку щодо позивача, а саме: з 01.01.2004 року по 31.10.2004 року (ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень»); з 01.09.2007 року по 28.09.2007 року та з 01.10.2007 року по 04.11.2007 року (окружна виборча комісія № 182); з 01.02.2008 року по 10.02.2008 року, з 01.03.2008 по 12.03.2008 року, з 01.04.2008 року по 24.04.2008 року, з 01.05.2008 року по 24.05.2008 року, з 01.06.2008 року по 24.06.2008 року, з 01.07.2008 року по 25.07.2008 року, з 01.08.2008 року по 25.08.2008 року, з 01.09.2008 року по 24.09.2008 року, з 01.10.2008 року по 29.10.2008 року, з 01.11.2008 року по 30.11.2008 року, з 01.12.2008 року по 30.06.2008 року (Бірківська сільська рада).
За повідомленням УПФУ звіти про суми нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 за період праці з 01.10.2004 року по 31.10.2008 року та суми нарахованого внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до УПФУ ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» не подавав, у зв`язку з чим в обліковій картці ОСОБА_1 за зазначений період відсутні дані про розмір заробітної плати та про суми нарахованих та сплачених внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Судом встановлено, що рішення відповідача, яким останній у 2009 році відмовив позивачу ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку її пенсії з включенням до страхового стажу період, коли вона перебувала у вимушеному прогулі, та не врахував заробітну плату, що була стягнута на її користь судовим рішенням за час вимушеного прогулу, позивач ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 23 Закону № 1058-IV не оскаржила.
Заявлена позивачем ОСОБА_1 позовна вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити певні дії не відповідає змісту її порушеного права на включення до страхового стажу зазначеного періоду та обчислення розміру пенсії з урахування цього періоду і заробітної плати (в даному випадку, середньомісячної).
При цьому, колегія суддів зазначає, що саме в наслідок проведення з 01.07.2009 року перерахунку пенсії позивача ОСОБА_1 коефіцієнт заробітної плати був визначений, як 1,55497 (у 2004 році коефіцієнт заробітної плати дорівнював 1,84000, а після проведеного 01.09.2004 року перерахунку 1,83809).
12.07.2011 року позивач ОСОБА_1 звернулась до УПФУ із заявою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до положень ст. 42 Закону № 1058-IV «за стажем і заробітком» (т. 2, а.с. 111).
Редакція ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV, що була чинною до змін, які вносилися п.п. «б» п.п. 10 п. 35 р. II Закону України від 28.12.2007 року N 107-VI з урахуванням Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року N 10-рп/2008 та Законом України від 08.07.2011 року N 3668-VI, передбачала, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону.
Аналіз наведеної норми дає підстави зробити висновок про те, що показник заробітної плати для перерахунку пенсії визначається за двома можливими методами за вибором пенсіонера.
За першим методом розрахунок здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якою була обчислена пенсія (тобто, «за стажем»).
При застосуванні другого методу, перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV (тобто, «за стажем і заробітком»).
Колегія суддів зазначає, що данні судового розгляду, не спростували висновки суду першої інстанції про безпідставність тверджень позивача ОСОБА_1 про те, що фактично внаслідок обману з боку фахівців пенсійного органу вона була позбавлена права вибрати спосіб перерахунку своєї пенсії.
За змістом ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
В свою чергу, редакція ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV, що була чинною до 01.10.2011 року, передбачала, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);
К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
На підставі наведеного можна дійти висновку, що заробітна плата, яку отримувала ОСОБА_1 , продовжуючи працювати після призначення їй пенсії, має значення для визначення додаткових коефіцієнтів заробітної плати за кожний відпрацьований місяць після призначення пенсії.
Таким чином, у наведеній формулі обчислення заробітної плати Зп = Зс х х (Ск : К) змінними показниками будуть (Ск : К).
Зі змісту ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV вбачається, що при обчисленні заробітної плати для перерахунку пенсії можуть бути змінені показники заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення пенсії, але не визначено, за який календарний рік береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України.
Отже, виходячи із змісту ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії. Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 24 квітня, 25 вересня, 28 листопада 2012 року (справи №№ 21-100а12, 21-301а12, 21-363а12 відповідно).
Зважаючи на те, що пенсіонер має право вибрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, УПФУ обґрунтовано відмовило ОСОБА_1 у застосуванні показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік.
На підставі звернення позивача ОСОБА_1 відповідачем з 01.07.2011 року проведений перерахунок пенсії позивача. До загального трудового стажу зараховано період з 01.07.2009 року по 30.06.2011 року та загальний трудовий стаж ОСОБА_1 визначений у розмірі 40 років 3 місяців та 20 днів. Після перерахунку коефіцієнт заробітної плати склав 1,55286 (після перерахунку пенсії позивача з 01.07.2009 року коефіцієнт заробітної плати був визначений у розмірі 1,55497).
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необгрунтованності позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірним та скасування розпорядження УПФУ № 148926 від 21.07.2011 року, у зв`язку із порушенням порядку проведення перерахунку: незастосуванням показника заробітної плати за 2010 рік та безпідставним зменшенням коефіцієнта заробітної плати з 1.84 до 1.55.
Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав, передбачених ст. 202 КАС України для скасування судового рішення та приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення, відповідно до положень ст. 200 КАС України, без змін.
Інші доводи апеляційної скарги та пояснення позивача на висновки колегії суддів не впливають.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 160, 167, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Зміївського районного суду Харківської області від 03 лютого 2015 року без змін.
Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.
Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова
Судді (підпис) Н.С. Бартош
(підпис) Л.О. Донець
Повний текст ухвали виготовлений і підписаний 18 травня 2015 року