Справа № 804/3679/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2015 р. Справа № 804/3679/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В,
секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника позивача Журавльова О.С.,
представника відповідача Довгуль В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2015 відкрито провадження по справі № 804/3679/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 26.03.2015.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджено, що Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ПРОФІТ» з питання дотримання вимог валютного законодавства при виконанні контракту № ST-01/70 від 02.12.2013 за період: з 09.12.2013 по 13.03.2014, результати якої оформлені актом від 22.10.2014 № 1305/04-67-22-05/32466295 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПРОФІТ» з питання дотримання вимог валютного законодавства при виконанні контракту № ST-01/70 від 02.12.2013 за період: з 09.12.2013 по 13.03.2014».
Згідно з висновками означеного акту за наслідками проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Профіт» встановлено порушення ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», з урахуванням Постанови Правління НБУ від 14.11.2013 № 453 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті» при виконанні Контракту від 02.12.2013 № ST-01/70, укладеному з Компанією «Kаlten Trade S.A.» (British Virgin Islands) на підставі ст. 4 цього ж Закону, ТОВ «ПРОФІТ» нараховується пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у сумі 2731878, 90 грн.
Кінцевий термін розрахунків за даним Контрактом - 09.03.2014, однак грошові кошти, які були повернуті Компанією «Kаlten Trade S.A.» (British Virgin Islands), у зв'язку із неможливістю поставки товару на адресу ТОВ «ПРОФІТ» зараховані на поточний рахунок останнього - 13.03.2014.
Дослідивши надані сторонами докази та фактичні обставини даної справи, суд не погоджується із висновками відповідача, зробленими у акті від 22.10.2014 № 1305/04-67-22-05/32466295, у зв'язку з наступним.
За умовами вказаного Контракту передбачено, що покупець здійснює 100% передоплати за товар згідно специфікації № 1 до Контракту ( п. 2.4. Контракту).
Листом від 26.02.2014 № 2/1 нерезидент - Компанія «Kalten Trade S.A.» (British Virgin Islands) повідомила ТОВ «ПРОФІТ» про неможливість виконання своїх зобов'язань за Контрактом № ST-01/70 від 02.12.2013 по поставці товару.
На вказаний лист на адресу компанії «Kalten Trade S.A.» (British Virgin Islands) позивачем направлена відповідь листом від 27.02.2015 (вих. № 1-5), в якому позивач просив повернути передоплату за вищевказаним Контрактом у строк до 08.03.2014.
03.03.2013 між ТОВ «ПРОФІТ» та Компанією «Kalten Trade S.A.» (British Virgin Islands) укладено додаткову угоду до Контракту від 02.12.2013 № ST-01/70 про розірвання Контракту від 02.12.2013 № ST-01/70 та повернення грошових коштів в строк до 08.03.2014.
У зв'язку із неможливістю виконання своїх зобов'язань за Контрактом від 02.12.2013 № ST-01/70, Компанія «Kalten Trade S.A.» (British Virgin Islands) 07.03.2014 повернула суму передоплати на розподільчий рахунок ТОВ «ПРОФІТ» у ПАТ КБ «Приватбанк» у повному обсязі, що підтверджується меморіальним валютним ордером від 07.03.2014 № Е0307ВОН3W.
Позивач наголосив на тому, що передоплата, яка була ним здійснена на користь Компанії «Kalten Trade S.A.» повернута першому на 88 день, отже, позивачем не порушено діючі на момент проведення операції приписи Постанови Правління НБУ від 14.11.2013 № 453 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті».
Суд не погоджується із вказаними доводами позивача, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) - матеріально оформлена угода двох або більше суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов'язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.
Статтею 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.
Водночас, Постановою Правління Національного банку України від 14.11.2013 № 453 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті» (чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
Таким чином, з урахуванням вищенаведених норм, з огляду на здійснену позивачем передоплату за товар - 09.12.2013, граничний термін отримання валютної виручки (товару) є 09.03.2014.
Проте, 07.03.2014 не може вважатися датою припинення грошових зобов'язань за Контрактом від 02.12.2013 № ST-01/70 із Компанією «Kalten Trade S.A.» (British Virgin Islands), з урахуванням норм, що приведені нижче.
На момент описаних правовідносин була чинною Постанова Правління Національного Банку України від 14.11.2013 № 453 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті» (далі - Постанови Правління НБУ від 14.11.2013 № 453, що діяла до 17 травня 2014 року), якою було встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
Установити вимогу щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень в іноземній валюті із - за кордону на користь юридичних осіб, які не є уповноваженими банками, фізичних осіб - підприємців, іноземних представництв (крім офіційних представництв), на рахунки, відкриті в уповноважених банках для ведення спільної діяльності без створення юридичної особи, а також надходжень в іноземній валюті на рахунки резидентів, відкриті за межами України на підставі індивідуальних ліцензій Національного банку України (пункт 2 Постанови Правління НБУ від 14.11.2013 № 453).
Розмір надходжень в іноземній валюті, що підлягають згідно з абзацом першим цього пункту обов'язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України, у тому числі безпосередньо Національному банку України, установлюється окремим розпорядчим документом Національного банку України.
Станом на 07.03.2014 розмір надходжень в іноземній валюті, що підлягають згідно з абзацом першим цього пункту обов'язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України, становив 50% від таких надходжень .
Уповноважений банк зобов'язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які згідно з абзацом першим цього пункту поширюється вимога щодо обов'язкового продажу, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 «Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання» (далі - розподільчий рахунок).
Уповноважений банк зобов'язаний здійснити обов'язковий продаж надходжень в іноземній валюті згідно з вимогами цього пункту та в установленому Національним банком України розмірі: без доручення клієнта; не пізніше ніж на наступний робочий день після дня зарахування таких надходжень на розподільчий рахунок (пункт 2 Постанови Правління НБУ від 14.11.2013 № 453).
Постановою Правління Національного банку України від 10.08.2005 № 281, затверджено Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, яким встановлено порядок та умови торгівлі іноземною валютою на міжбанківському валютному ринку України та на міжнародних валютних ринках.
Кошти в іноземній валюті, що надійшли на адресу клієнта - резидента (юридичної особи, фізичної особи, яка здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи), згідно з нормативно - правовими актами Національного банку підлягають попередньому зарахуванню на розподільчий рахунок (крім випадків, передбачених нормативно - правовими актами Національного банку) (п. 12 розділу 3 цього Положення).
Суб'єкт ринку зобов'язаний продати без доручення клієнтів ті надходження на їх користь в іноземній валюті, що згідно з нормативно-правовими актами Національного банку підлягають продажу в повній сумі.
Такі надходження підлягають продажу не пізніше ніж на наступний робочий день після дня їх зарахування на розподільчий рахунок (окрім випадків, передбачених пунктом 6 цього розділу та іншими нормативно - правовими актами Національного банку) (пункт 13 Положення).
Розподільчий рахунок призначений для попереднього зарахування коштів в іноземній валюті, що надійшли на адресу юридичної особи - резидента, його призначенням є облік надходжень в іноземній валюті та здійснення продажу на міжбанківському валютному ринку України згідно з чинним законодавством України.
Статтею 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначені види рахунків, що можуть відкриватися банками або іншими установами - учасниками платіжної системи своїм клієнтам, так, банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні та кореспондентські рахунки.
Пунктом 5.2 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, зі змінами та доповненнями (далі - Інструкція), визначено, що поточний рахунок в іноземній валюті відкривається суб'єкту господарювання, зокрема для зберігання грошей і проведення розрахунків у межах законодавства України в безготівковій та готівковій іноземній валюті, для здійснення поточних операцій, визначених законодавством України.
Кошти в іноземній валюті, перераховані з - за кордону нерезидентами за зовнішньоекономічними контрактами (договорами, угодами) зараховуються на поточні рахунки резидентів - юридичних осіб через розподільчі рахунки (п. 5.3 Інструкції).
При цьому, статтею 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках.
Крім того, вимогами пункту п. 2.3 Розділу ІІ Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 року № 136, імперативно визначено, що банк знімає експортну операцію резидента з контролю після зарахування виручки за цією операцією на поточний рахунок останнього.
Таким чином, датою надходження виручки в іноземній валюті є дата надходження коштів на саме поточний рахунок резидента, який здійснив експортну операцію.
Згідно п. 5.9 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 року № 136, банк надає податковим органам інформацію про виявлені у звітному місяці факти порушень згідно з додатком 2 в разі ненадходження в законодавчо встановлені строки (або строки, визначені в висновках) виручки, товарів. У наступному звітному місяці інформація про ці порушення вже не надається.
Матеріалами справи підтверджено, що зарахування коштів від обов'язкового продажу валюти у сумі 24250000,00 дол. США на поточний рахунок ТОВ «ПРОФІТ» відбулося 13.03.2014 (граничний термін - 09.03.2014), відтак розрахунки за Контрактом від 02.12.2013 № ST-01/70 із Компанією «Kalten Trade S.A.» (British Virgin Islands) проведено з порушенням встановлених законодавством термінів на 4 дні.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено, що порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
ПАТ КБ «Приватбанк» листом від 09.04.2014 № Э.21.0.0.0/4-9131 повідомив Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про порушення ТОВ «ПРОФІТ» термінів розрахунків у сфері ЗЕД при виконанні Контракту від 02.12.2013 № ST-01/70 з «Kalten Trade S.A.» (British Virgin Islands).
Як зазначено в ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд вважає, що відповідачем надано достатні докази, які свідчать про те, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято в межах повноважень податкового органу та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, обґрунтовано та правомірно. В той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення.
За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до статті 94 КАС України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.
Судом встановлено, що позивач під час подання адміністративного позову сплатив згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» лише 10% від суми судового збору, який належить до сплати, а саме: 487,20 грн. Отже, позивач повинен доплатити судовий збір у розмірі 4384,80 грн.
Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ» на користь Державного бюджету України судові витрати з оплати судового збору в розмірі 4384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 80 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2015 року.

Суддя О.В. Царікова