Справа № 826/3228/15
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 квітня 2015 року № 826/3228/15

О 15:18 год. в приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві, вул. Велика Васильківська, 81-А Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого Бояринцевої М.А при секретарі судового засідання Голубничій О.О., розглянувши адміністративну справу

за позовомПідприємства "Барекс ЛТД"
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Підприємства "Барекс ЛТД" (надалі - позивач) до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі - відповідач/ДПІ Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві), в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії ДПІ Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві, які полягали у невизнанні Звітної податкової декларації від 20.11.2014 року Підприємства "Барекс ЛТД" з податку на додану вартість за жовтень 2014 року податковою декларацією.

2. Визнати Звітну податкову декларацію Підприємства "Барекс ЛТД" з податку на додану вартість за жовтень місяць 2014 року такою, що подана 20.11.2014 року, із відображенням цих даних в особовій картці платника.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем безпідставно не визнано податкову декларацію Підприємства "Барекс ЛТД" з податку на додану вартість за жовтень 2014 р. від 20.11.2014 р. як податкову звітність, що призвело до порушень законних прав та інтересів позивача.

Відповідач проти позовних вимог заперечив в повному обсязі, просить суд в задоволені адміністративного позову відмовити повністю, оскільки у спірних правовідносинах діяв у спосіб та в межах, визначених чинним законодавством України, а тому не допустив порушень законних прав та інтересів позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Підприємство "Барекс ЛТД" зареєстроване 29.05.1996 р., з 11.06.1996 р. перебуває на податковому обліку в ДПІ Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві.

20.11.2014 р. Підприємством "Барекс ЛТД" засобами електронного зв'язку в електронній формі було надіслано до ДПІ Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2014 р., що підтверджується квитанцією №2 (реєстраційний номер ).

27.11.2014 р. позивачем отримано Лист ДПІ Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві №58553/10/26-95-15-01-10 від 25.11.2014 р., яким Підприємство "Барекс ЛТД" було повідомлено, що надіслана податкова декларація з ПДВ за жовтень 2014 р. від 20.11.2014 р. заповнена з порушенням вимог оформлення податкової звітності, зазначених в Наказі Державної податкової адміністрації України від 14.06.2012 р. №516 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної об платників податків в ОДПС України", ст.46 - ст.48 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), а тому не вважається податковою звітністю, у зв'язку з чим запропоновано надати нову податкову звітність з податку на додану вартість за відповідний звітний період, складену належним чином.

Згідно положень пп.21.1.1 - пп.21.1.5 п.21.1 ст.21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Пунктом 46.1 ст.46 ПК України передбачено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Відповідно до п.49.8 та п.49.9 ст.49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п.48.3 та п.48.4 ст.48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом (п.49.9 ст.49 ПК України).

Положеннями п.48.3 та п.48.4 ст.48 ПК України передбачено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період (п.48.4 ст.48 ПК України).

Згідно п.48.7 ст.48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відповідно до п.49.11 ст.49 ПК України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п.48.3 та п.48.4 ст.48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Як встановлено вище, відповідачем було відмовлено позивачу у прийнятті його податкової декларації за жовтень 2014 р. від 20.11.2014 р. у зв'язку з порушенням вимог оформлення податкової звітності, зазначених в Наказі Державної податкової адміністрації України від 14.06.2012 р. №516 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної об платників податків в ОДПС України", ст.46 - ст.48 ПК України, при цьому суд звертає увагу, що відповідачем не конкретизовано в чому саме полягають такі порушення.

Натомість, відповідачем зверталась увага суду на обов'язкову наявність такого реквізиту податкової декларації як місцезнаходження (місце проживання) платника податків.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" №755-IV від 15.05.2003 р. (надалі - Закон №755-IV) Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які, відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Згідно ч.1 ст.18 Закону №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Нормами пункту 45.2 ст.45 Податкового кодексу України визначено, що податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Судом встановлено, що в поданій позивачем податковій декларації з ПДВ за жовтень 2014 р. в якості податкової адреси зазначено - 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63, при цьому суд звертає увагу, що аналогічна адреса зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців як місцезнаходження Підприємства "Барекс ЛТД".

Крім того, на підтвердження свого місцезнаходження за зазначеною вище адресою позивачем було надано Договір оренди нежитлового приміщення №07/09/42 від 03.02.2014 р., укладений між ТОВ "Віртуальний Офіс", як орендодавцем, та Підприємством "Барекс ЛТД", як орендарем, відповідно до умов якого орендодавець зобов'язується передати орендареві, а орендар зобов'язується прийняти у тимчасове володіння та користування приміщення площею 10 кв.м. за адресою: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63, строком на 12 місяців з моменту прийняття його за актом приймання-передачі. В матеріалах справи наявний, підписаний ТОВ "Віртуальний Офіс" та Підприємством "Барекс ЛТД", акт прийому-передачі від 03.02.2014 р. (додаток №1 до Договору оренди нежитлового приміщення №07/09/42 від 03.02.2014 р.) щодо приміщення площею 10 кв. м. за адресою: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63.

Суд звертає увагу, що відповідачем не було надано належних доказів того, що адреса, зазначена позивачем в поданій ним податковій декларації за жовтень 2014 р. від 20.11.2014 р., не відповідає дійсності.

Крім того, суд також звертає увагу, що відповідачем не було зазначено та не надано належних доказів того, що подана позивачем податкова декларація за жовтень 2014 р. від 20.11.2014 р. не відповідає іншим вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку, що ДПІ Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві було необґрунтовано відмовлено позивачу у прийнятті його податкової декларації за жовтень 2014 р. від 20.11.2014 р.

Згідно з вимогами п.49.13 ст.49 ПК України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність встановлення, що податкова декларація Підприємства "Барекс ЛТД" за жовтень 2014 р. від 20.11.2014 р. вважається прийнятою та зареєстрованою 20.11.2014 р., а тому вимоги в цій частині позову визнаються судом обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим суд зазначає, що відповідачем при прийнятті рішення про порушення вимог заповнення податкової декларації взято до уваги листування із позивачем щодо надання підтверджуючих документів та акт про відсутність місцезнаходження за юридичною адресою та неможливість вручення запиту підприємству позивача від 25.11.2014 року, а тому суд приходить до висновку про відсутність ознак протиправності дій відповідача та визнає їх помилковими при ухваленні рішення щодо неприйняття податкової декларації за жовтень 2014 року, атому вимоги щодо протиправності дій відповідача визнаються судом необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.6 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

На виконання вимог Закону України "Про судовий збір" позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищезазначене, судові витрати у вигляді судового збору підлягають частковому відшкодуванню, а саме у розмірі 36,54 грн.

Керуючись положеннями ст.ст.69-71, ч.3 ст.94, ст.ст.158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Підприємства "Барекс ЛТД" задовольнити частково.

2. Визнати звітну податкову декларацію Підприємства "Барекс ЛТД" з податку на додану вартість за жовтень 2014 року такою, що подана 20 листопада 2014 року, із відображенням цих даних в особовій картці платника.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути на користь Підприємства "Барекс ЛТД" ( ) судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст постанови складений 15 травня 2015 року.