Справа № 233/613/15-а
Суддя: Малінов О. С.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/613/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Малінова О.С.

при секретарі Поварніциній А.С.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Абасової Є.В.,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, третя особа - виконком Костянтинівської міської ради, «про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії», -

В С Т А Н О В И В :

11 лютого 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, третя особа - виконком Костянтинівської міської ради, «про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії». Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 14 квітня 2014 року йому було надано статус інваліда 2 групи. 21 березня 2012 року постановою Кабінету Міністрів України № 245 був затверджений Порядок використання коштів, передбачених в державному бюджеті для забезпечення населення засобами прийому сигналів цифрового телерадіомовлення. Згідно п. 4 вищезгаданого порядку телетюнерами безоплатно забезпечуються інваліди першої та другої групи. 01 липня 2014 року він звернувся із письмовою заявою до відповідача з проханням вирішити питання про придбання для нього вказаного тюнера. 21 липня 2014 року йому письмово було відмовлено, з підстав, що згідно вказаної постанови строк звернення для отримання безоплатно телетюнеру був встановлений до 01 липня 2012 року. Телефоном він звернувся до Держкомтелерадіо України з проханням вирішити ситуацію, що склалася. Йому пояснили, що питання соціального забезпечення громадян повинно вирішувати саме Управління праці та соціального захисту населення. Крім того, повідомили, що дійсно кошти на телетюнери були виділені тільки тим особам, які зареєструвались до 01 липня 2012 року, але у місті Києві та інших містах, у зв'язку із відсутністю фінансування із державного бюджету, це питання вирішується за рахунок коштів місцевих бюджетів. Тому йому було запропоновано звернутися до управління праці та соціального захисту населення, яке в свою чергу повинно підготувати звернення до міської ради з метою винесення цього питання на голосування. 02 листопада 2014 року він повторно звернувся до відповідача із письмовою заявою про направлення необхідних документів до Костянтинівської міської ради для винесення питання на голосування про виділення йому коштів із місцевого бюджету на придбання вказаного телетюнера. 21 листопада 2014 року він отримав відмову, згідно якої у міському бюджеті відсутні кошти на придбання вказаних тюнерів. Вважає, що ці дії відповідача неправомірними оскільки управління праці та соціального захисту нанесення повинно всіляко сприяти у вирішення соціальних питань громадян, і якщо управління вважає неможливим придбання тюнеру за рахунок коштів місцевого бюджету, це питання повинно було вирішитися іншим шляхом; при зверненні до відповідач він лише просив направити звернення до міської ради, а не про надання йому телетюнеру; відповідачу ніякими нормативно-правовим актом не заборонено звертатися до міської ради за письмовою заявою громадян; вважає, що відповідач не міг давати категоричну відповідь про відсутність коштів у місцевому бюджеті, оскільки не є розпорядником цих коштів, при цьому кошти могли б бути виділені за рахунок резервного фонду місцевого бюджету і це питання повинна вирішити саме міська рада, а не відповідач, якому було тільки потрібно підготувати звернення за його письмовою заявою. Тому просив суд винести рішення, яким зобов'язати відповідача звернутися до Костянтинівської міської ради про винесення питання на голосування для виділення йому коштів на придбання телетюнера.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги і пояснив, що він цілком згоден з тим, що виділення йому телетюнера у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №245 від 21.03.2012 року неможливо. Але вважає, що відповідач не в повній мірі захистив його права. Назвати норму закону, яку порушив відповідач відмовивши йому у переадресуванні його заяви до міськради, він не може, а його позов ґрунтується виключно на усних роз'ясненнях працівника Держкомтелерадіо. Згідно до Закону України «Про звернення громадян» відповідач повинен був це зробити. Безпосередньо до Костянтинівської міської ради з питання виділення йому коштів на придбання телетюнеру він не звертався. У лютому 2015 року він звернувся до міськради щодо надання йому матеріальної допомоги, але для вирішення інших побутових питань. При цьому йому відомо, що створена міськрадою комісія по наданню матеріальної допомоги громадянам вирішує ці питання після проведення обстеження матеріального стану заявника і матеріальна допомога, у разі необхідності, виділяється один раз на рік.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачу було відмовлено у виділенні коштів на придбання телетюнера, оскільки постанова Кабінету Міністрів № 245 мала обмежену дію у часі і позивач на той час ще не мав навіть групи інвалідності. На всі письмові звернення позивача останньому були надані письмові відповіді у встановлені строки. Вважає, що вимога позивача щодо пересилання його заяви до Костянтинівської міської ради не ґрунтується на законі і його права ніяким чином не порушені. Ніщо не заважало позивачу звернутись безпосередньо до міськради для вирішення цього питання.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Костянтинівської міської ради у судовому засідання проти задоволення позову заперечував, вважаючи що позивач мав і має можливість безпосереднього звернення до міськради із відповідною заявою про надання йому матеріальної допомоги. Костянтинівською міською радою створена комісія по вирішенню питань з надання матеріальної допомоги громадянам у відповідності до затвердженого Положення. При цьому виділення коштів передбачено тим громадянам, які дійсно потребують негайної матеріальної допомоги зокрема: на поховання, придбання ліків, постраждалим внаслідок стихійного лиха, пожежі тощо. Виділення коштів на придбання телетюнерів цим положенням не передбачено і з цього приводу до комісії звернень не було.

З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Позивач ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи загального захворювання з 14 квітня 2014 року (а.с. 6). У листопаді 2014 року він звернувся до відповідача із письмовою заявою щодо вирішення питання про виділення йому коштів на придбання телетюнера, як особі, яка належить до категорії громадян, визначеної у Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення населення засобами прийому сигналів цифрового телерадіомовлення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 245 від 21.03.2012 року. Листом від 21.11.2012 року Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради йому було відмовлено з огляду на те, що безоплатне виділення телетюнерів здійснювалось за рахунок коштів державного бюджету України встановленим вказаною постановою категоріям громадян і лише тим, які звернулись із таким заявами до 01 липня 2012 року. Більше кошти, як із державного бюджету, так і із місцевого бюджету на ці цілі не виділялись (а.с. 7).

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України вбачається, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У своїй роботі Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради керується затвердженим положенням, і є структурним підрозділом міської ради. Позивачем, як у позовній заяві, так і в усних поясненнях, не надано суду посилань на конкретні норми закону які порушив відповідач відмовляючи у переадресуванні його заяви до Костянтинівської міської ради. Сторонами визнано, що виділення позивачу ОСОБА_5 телетюнеру, або коштів на його придбання, на цей час не передбачено діючим законодавством. Посилання позивача на вимоги Закону «Про звернення громадян» також не можуть бути прийняті судом до уваги. В преамбулі Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96, визначено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. Визначення терміну «звернення громадян» міститься у частині 1 статті 1 цього Закону, а саме: Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону «Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності». Частиною 3 ст. 7 Закону встановлено, що «Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення». У той же час, якщо «звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями».

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 до відповідача не ґрунтувалась на законі, не містила даних, необхідних для прийняття останнім обґрунтованого рішення, одночасне звернення позивача ОСОБА_1 до суду із цим позовом, метою якого є вирішення питання придбання йому телетюнера за рахунок коштів місцевого бюджету, а також до комісії Костянтинівської міської ради щодо надання йому матеріальної допомоги з інших підстав, - є намаганням ОСОБА_1 обійти встановлений порядок виділення громадянам матеріальної допомоги за рахунок коштів місцевого бюджету, який передбачає надання такої допомоги лише одноразово і про що позивач за його ж твердженнями був добре обізнаний. Тому відмова відповідача є цілком правомірною і у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

На підставі Закону України «Про звернення громадян», керуючись ст.ст. 11, 14, 70-72, 86, 159-163 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У позові ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, третя особа - виконком Костянтинівської міської ради, «про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії» - відмовити.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошені 15 травня 2015 року, у повному обсязі постанова виготовлена до 20 травня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку Донецького Апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя