Справа № 804/11657/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2015 року м.Київ К/800/41506/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Донець О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулося з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 31 липня 2013 року №110050001/2013/000013/1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про безпідставність та неправомірність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості. Вказував про надання усіх необхідних та витребуваних митницею документів на підтвердження заявленої ним митної вартості.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2013 року адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишено без задоволення.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив із правомірності дій відповідача щодо прийняття рішення про коригування митної вартості у зв'язку з поданням позивачем неповних відомостей про митну вартість товару.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року задоволено апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»; скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2013 року; позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості від 31 липня 2013 року №110050001/2013/000013/1.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції зазначив, що позивачем подано усі необхідні та належні документи, які дозволяли визначити митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів, а відповідачем не було доведено правомірність застосування обраного ним методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Дніпропетровська митниця Міндоходів звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року та залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2013 року.

Дніпропетровська митниця Міндоходів у касаційній скарзі зазначає про правомірність коригування заявленої позивачем митної вартості у зв'язку з виявленими розбіжностями у поданих документах та ненаданням декларантом витребуваних додаткових документів.

Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» у поданих запереченнях просить касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення апеляційного суду - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі укладеного між позивачем Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» та компанією «Dalmond Trade House Limited» (Кіпр) контракту купівлі-продажу вогнетривкої продукції від 03 квітня 2012 року №1410, доповнень від 29 грудня 2012 року №5 та від 15 квітня 2013 року №9, специфікацій від 08 травня 2013 року №39 та від 03 липня 2013 року №45, договору комісії від 23 грудня 2011 року №DТН-90-11, укладеного між фірмою «Dalmond Trade House Limited» (Кіпр) та ТОВ «Група «Магнезит» (Росія), заявок (специфікацій) від 15 травня 2013 року №39 та від 04 липня 2013 року №45, на адресу позивача надійшов товар, який пред'явлений до митного оформлення шляхом надання митниці митної декларації №110050001/2013/010789 від 24 липня 2013 року, відповідно до якої задекларовано товар: вироби випалені вогнетривкі у вигляді цегли (без отворів) з вмістом більш як 50 мас.% МgО DALMAG 91 №1-2 в кількості 29080 кг та вогнетривка маса переклазова на фосфатній зв'язці марки DALRAM P803L, DALSOFT P60L, DALRAM PC87 в кількості 16491 кг.

Митна вартість позивачем визначена за ціною договору (контракту), тобто за основним (першим) методом визначення митної вартості товарів, а саме: цегла - 636,0 доларів США за тону, вогнетривка маса: DALRAM P803L - 809,0 доларів США за тону, DALSOFT P60L - 1316,0 доларів США за тону, DALRAM PC87 -1567,0 доларів США за тону.

Для митного оформлення товарів декларантом подано митному органу контракт від 03 квітня 2012 року №1410 зі специфікаціями від 08 травня 2013 року №39 та від 03 липня 2013 року № 45, рахунки (інвойси) постачальника від 12 липня 2013 року №, №,, експортна вантажна митна декларація №10504060/120713/0000826 виробника товару ТОВ «Група «Магнезит» Росія, залізничні накладні, сертифікати якості, пакувальні листи, сертифікати походження, договір комісії №DTH-090-11 від 23 грудня 2011 року зі специфікацією, укладений між компанією «Dalmond Trade House Limited» (Кіпр) - постачальником та ТОВ «Група «Магнезит», Росія (виробником) та інш.

З посиланням на те, що під час здійснення митного контролю митним органом виявлено, що надані документи містять розбіжності та неповні відомості, а саме: відповідно до п.п.7.5.4 розділу 7 договору комісії від 23 грудня 2011 року № DТН-90-11 комісіонер отримує комісійну винагороду в розмірі 5% від вартості відвантаженої продукції, зазначеної в рахунку фактурі; розмір додаткової комісійної винагороди за делькредере складає 2% від вартості відвантаженої продукції; розмір цих винагород та врахування їх у вартість товару не зазначено у документах, наданих для митного оформлення, - митницею електронним повідомленням запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням договору (угоди, контракту); каталоги специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Запропоновано декларанту за власним бажанням подати інші документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів позивачем подано митному органу електронними повідомленнями:

- від 31 липня 2013 року №233-174 - лист підприємства від 25 липня 2013 року №085/2507/DTH13 про рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору; лист виробника від 17 квітня 2012 року №17042013/13/01-фд про право підпису; виписки із прайс-листа виробника товару від 27 березня 2013 року №27022013/01-фд та від 06 травня 2013 року №06052013/01-фд.;

- від 31 липня 2013 року №233-182 - експертні висновки від 26 липня 2013 року №3281 та від 30 липня 2013 року №3344, які надані на підставі відповіді від представника компанії «Dalmond Trade House Limited» щодо цінової інформації на товар.

За результатами розгляду поданих для митного оформлення документів та після проведених консультацій з декларантом митним органом 31 липня 2013 року прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару №110050001/2013/000013/1, відповідно до якого митну вартість товару скориговано наступним чином, а саме:

- митну вартість товару - вогнетривкої цегли - скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2-а - за ціною договору щодо ідентичних товарів за результатами контролю співставлення - автоматизованого порівняння даних заявленої декларантом інформації з наявною у митного органу інформацією про вартість раніше ввезеного ідентичного товару позивачем у травні 2013 року щодо якого здійснено митне оформлення за МД №110050001/2013/007829 від 31 травня 2013 року за ціною 671 дол.США/тона;

- митну вартість товару - вогнетривких мас - DALRAM P803L, P60L - скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2-г - резервний метод за раніше визнаною митницею митною вартістю оцінювання товарів імпортованих іншим підприємством щодо яких здійснено митне оформлення за МД №700100000/2013/007667 від 15 липня 2013 року за ціною 1,43 дол.США/кг.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ст.58 Митного кодексу України.

Посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів відхиляються, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

За вказаними обставинами суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем подано відповідачу всі необхідні документи на підтвердження митної вартості ввезеного товару, заявленої позивачем за основним методом, заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст.58 Митного кодексу України; відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар; правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Рішення апеляційного суду щодо скасування рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів є правильними та підлягає залишенню без змін. Судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовано до них норми матеріального права.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді