Справа № 322/420/15-а
Суддя: Гасанбеков С. С.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

12 травня 2015 року 14 год. 10 хв.Справа № 322/420/15-а

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1

до:інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя прапорщика міліції Колісніченка Михайла Миколайовича

про:скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

15.04.2015 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений адміністративний позов, в якому позивач просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 157285 від 27.03.2015 та закрити справу за відсутністю правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

27 березня 2015 року у відношенні позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення АП 1 № 494646.

По даному протоколу було винесено постанову ПС2 № 157285 про адміністративне правопорушення від 27.03.2015, якою позивача визнано винним у порушенні п. 8.7.3е Правил дорожнього руху, і у відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП призначено покарання у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позивач не згоден із зазначеною постановою, оскільки, на його думку він не скоював зазначеного адміністративного правопорушення, а проїхав регульований пішохідний перехід на дозволений сигнал світлофора, що можуть підтвердити свідки: ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6

На підставі викладеного та посилаючись на норми ст.ст. 268, 287 - 289 КУпАП, позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

12.05.2015 судом отримано письмові заперечення відповідача проти позову, обґрунтовані наступним.

27 березня 2015 відповідачем під час несення служби по нагляду за дорожнім рухом, о 13 год. 36 хв. на пр. Леніна, 1 у м. Запоріжжя було помічено автомобіль НОМЕР_1, водій якого проїхав регульований пішохідний перехід на заборонний (жовтий) сигнал світлофора.

Під час перевірки документів було встановлено, що зазначеним автомобілем керував гр. ОСОБА_1.

Факт скоєння порушення ПДР України був зафіксований приладом відео фіксації (ст. 251 КУпАП), після чого записаний відеоматеріал було продемонстровано правопорушнику.

Керуючись ст. 255 КУпАП, відповідач склав відносно гр. ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Після закінчення відповідного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, відповідач надав його для ознайомлення гр. ОСОБА_1, при цьому роз'яснив йому його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Після ознайомлення з адміністративним протоколом, гр. ОСОБА_1 поставив свій підпис про те, що йому дійсно роз'яснені права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, та в графі «по суті порушення» надав власноручне пояснення.

Керуючись ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складався в двох примірниках, однин з яких було надано гр. ОСОБА_1 під підпис.

Закінчивши складання постанови в справі про адміністративне порушення, відповідач надав її для ознайомлення гр. ОСОБА_1, який в свою чергу ознайомившись з нею, поставив підпис про отримання її копії.

Виходячи з наведеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, що відповідно до ст. 128 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 12.05.2015 судом було проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, розглянувши матеріали та з'ясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та дослідивши інші наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

27 березня 2015 року, о 13 год. 42 хв., інспектором дорожньо-патрульної служби взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя прапорщиком міліції Колісніченком Михайлом Миколайовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 494646, згідно з яким ОСОБА_1 27.03.2015, о 13 год. 36 хв., в м. Запоріжжі на проспекті Леніна, біля б. 1г, керував автомобілем Mitsubishi Pajero Sport 2.5 TD, номерний знак НОМЕР_2, та на регульованому пішохідному переході проїхав на заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач підписав зазначений протокол, зазначивши в ньому, що проїхав регульований пішохідний перехід на зелений сигнал світлофора.

27.03.2015 відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 157285, якою за вищезазначене правопорушення, а саме проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофору (жовтий), до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Дана постанова була направлена позивачу поштою 30.03.2015, про що свідчить відмітка у постанові, та отримана ним 08.04.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, засвідчена копія якого була надана на вимогу суду відповідачем. Ці докази спростовують твердження відповідача у запереченнях проти позову про вручення копії постанови позивачу серії ПС2 № 157285 безпосередньо після її складання.

З дослідженого під час судового засідання відеозапису вчинення правопорушення позивачем, вбачається, що позивач перетнув лінію регульованого пішохідного переходу в момент зміни сигналу світлофора з жовтого на червоний і завершив проїзд регульованого пішохідного переходу на червоний сигнал світлофора.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За правилом частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 122 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачена відповідальність, зокрема за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Підпунктом «б» п. 2.3 Правил дорожнього руху на позивача як водія покладено обов'язок, зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, в тому числі і за світлофорами, як це випливає з визначення терміну «дорожня обстановка», відповідно реагувати на її зімну і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі.

Згідно з п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, сигнали світлофора мають такі значення: зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух (пп. «в»); жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів (пп. «ґ»); червоний сигнал забороняє рух (пп. «е»).

Пунктом 8.10 Правил дорожнього руху визначено, що у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (п. 8.11 Правил дорожнього руху).

Проте, з вищезазначеного відеозапису вчинення правопорушення позивачем вбачається, що він, наближаючись до регульованого пішохідного переходу мав бачити як зелений миготливий, так і жовтий сигнали світлофору, ще до перетину лінії пішохідного переходу, отже мав об'єктивну можливість зупинити свій транспортний засіб, відповідно до вимог п. 8.10 Правил дорожнього руху.

Вказані позивачем у позовній заяві свідки не викликались судом на розгляд справи у зв'язку з недотриманням позивачем вимог ч. 4 ст. 65 КАС України, щодо зазначення місця їх проживання (перебування). У судовому засіданні, позивач також не наполягав на виклику зазначених осіб для допиту.

З огляду на наявність відеозапису вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про недоцільність допиту свідків щодо обставин, які зафіксовані на відео.

Статтею 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2). Разом з цим, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України)

Відповідач надав суду докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також докази, що спростовують твердження позивача про проїзд ним регульованого пішохідного переходу на зелений сигнал світлофора.

При цьому позивач, крім пояснень, наданих у судовому засіданні, не надав суду жодних доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилався в позовній заяві.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач - суб'єкт владних повноважень при винесенні оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак постанова серії ПС2 № 157285 від 27.03.2015 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425,00 гривень відповідає критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України.

Таким чином, заявлений позов є необґрунтованим через недоведеність тих обставин, на які посилався позивач на підтвердження своїх вимог, у зв'язку з чим, суд визнає позов таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 94, 98, 158 - 163, 171-2 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя прапорщика міліції Колісніченка Михайла Миколайовича про скасування постанови про по справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання постанови у повному обсязі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.С. Гасанбеков