Справа № 825/949/14
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м. Київ К/800/39998/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014

у справі № 2а-825/949/14

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області

про визнання протиправними та скасування актів та податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду м. Києва від 23.04.2014 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014 скасовано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду м. Києва від 23.04.2014 та прийнято нову, якою позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.08.2013 №. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

Оскільки відмова в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування актів перевірки та податкового повідомлення-рішення від 22.08.2013 № по справі не оскаржується, відтак, суд касаційної інстанції, керуючись приписами ч.2 ст. 220 КАС України, переглядає судове рішення судів попередніх інстанцій в межах касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 по 31.12.2012, за результатами якої складено акт від 15.07.2013 №72/17/, у висновках якого зафіксовано порушення позивачем: п. 9 порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом ДПА України від 29.10.1999 №599, а саме: несвоєчасно подано звіт платника єдиного податку на І квартал 2010 року; пп. 49.18.2 п. 49.18, р. 49.2 ст. 49, п. 177.5 ст. 177 ПК України, а саме: несвоєчасно подано декларацію про майновий стан та доходи за 2011 рік; ст. 164 ПК України, внаслідок занижено валовий дохід за 2012 рік на 68028,34 грн.; п. 138.4 ст. 138, п. 177.4 ст. 177 ПК України, у зв'язку з чим завищено витрати за 2011 рік на 68110,82 грн., за 2012 рік на 1037053,86 грн.; ст. 177 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено чистий оподатковуваний дохід за 2011 рік на 68110,82 грн. та за 2012 рік на 1105082,00 грн.; п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 ПК України, а саме: не в повному обсязі надано на перевірку документи; пп. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, у зв'язку з чим завищено податковий кредит всього на суму 236090,00 грн.

У зв'язку з тим, що позивачем були подані заперечення до акта перевірки від 15.07.2013 та надані додаткові документи, що не були подані під час вказаної перевірки, відповідачем було проведено документальну невиїзну позапланову перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 21.11.2013 №768/17/, в якому встановлені такі ж правопорушення, як і у ході планової перевірки.

На підставі викладених в акті перевірки висновків, відповідачем 22.08.2013 прийнято податкові повідомлення-рішення: форми «Р» №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 245080,51 грн., у тому числі: за основним платежем - 196216,62 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 48863,89 грн.; форми «Р» №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 354135,00 грн., у тому числі: за основним платежем - 236090,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 118045,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження, рішенням Головного управління Міндоходів у Чернігівській області від 04.12.2013 №558/Л/10-215 - залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 22.08.2013 №; скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.08.2013 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання у вигляді штрафної (фінансової) санкції по ПДВ в сумі 2 299,50 грн.; в іншій частині податкове повідомлення-рішення № залишено без змін.

У зв'язку з частковим скасуванням податкового повідомлення-рішення від 22.08.2013 №, ДПІ у м. Чернігові складено та направлено на адресу позивача податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 09.01.2014 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 351836,50 грн., яке останнім не було отримано, у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про скасування спірного податкового повідомлення-рішення від 22.08.2013 №, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.4 ст. 177 Податкового кодексу передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України, до витрат операційної діяльності, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

В матеріалах справи наявні первинні документи, а саме: податкові накладні; видаткові накладні; фіскальні чеки; рахунки-фактури; подорожні листи вантажного автомобіля; акти списання; замовлення-наряду, які свідчать про придбання позивачем протягом періоду, що перевірявся, пального та запчастин на автомобілі, а також, подальше їх використання для забезпечення господарської діяльності позивача.

За наведених обставин, неправомірним є висновок податкового органу, з яким погодився суд першої інстанції, про відсутність у позивача правових підстав для формування витрат за 2011 рік на суму 68110,82 грн. та за 2012 рік на суму 1105082,20 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у податкового органу підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 22.08.2013 №.

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки вони не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судом апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення апеляційного суду не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області - відхилити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, установленому статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль