Справа № 821/4585/14
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/4585/14

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Градовського Ю.М.,
судді -Лукянчук О.В.

(у зв'язку з неприбуттям у судове засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України )

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області та державного реєстратора реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області Саликіної Таїсії Олексіївни, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_6, про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року ОСОБА_4 (надалі - Позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області та державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіної Таїсії Олексіївни, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіної Таїсії Олексіївни за №6774737 від 15.10.2013 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на 14/25 частин з житлового будинку площею 99,2 кв.м. житловою площею 63,5 кв.м. та на цілі (1/1) споруди Д, Т - сараї, Р, Ч - господарські будівлі, ПІ, Ф, X, Ц - навіси, С, Ю - вбиральню-душ, У - гараж, 1-2 - споруди по АДРЕСА_1;

- скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 15.10.2013 року, видане державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіною Таїсією Олексіївною (на підставі рішення за №6774737 від 15.10.2013 року) про державну реєстрацію одноосібного права власності ОСОБА_6 на житловий будинок площею 99,2 кв.м, житловою площею 63,5 кв.м. по АДРЕСА_1;

- зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіну Таїсію Олексіївну (або, в разі її відсутності, іншого державного реєстратора прав на нерухоме майно) внести запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на 14/25 частин з житлового будинку площею 99,2 кв.м. житловою площею 63,5 кв.м. та на цілі (1/1 частин) споруди Д, Т - сараї, Р, Ч - господарські будівлі, Ш, Ф, X, Ц - навіси, С, Ю - вбиральню-душ, У - гараж, 1-2 - споруди по АДРЕСА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона є спадкоємцем 14/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7, але не має можливості отримати у власність вказану нерухомість, оскільки 15.10.2013 року відповідачем була проведена державна реєстрація права власності на все домоволодіння АДРЕСА_1 за громадянином ОСОБА_6. Позивач зазначає, що в судовому порядку були скасовані правовстановлюючі документи ОСОБА_6 на це нерухоме майно, а також на земельну ділянку, на якій воно розміщено. Крім того, на вказане домоволодіння та земельну ділянку судами були накладені арешти, які зареєстровані належним чином. Позивач вважає, що проведення такої державної реєстрації при наявності зареєстрованих обтяжень та відсутності у позивача правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно здійснено з порушенням вимог законодавства та порушує її права на отримання у власність спірного майна в порядку спадкування.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати спірну постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 14/25 домоволодіння АДРЕСА_1 знаходилось у власності ОСОБА_7.

ОСОБА_6 набув право власності на 11/25 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 за договором дарування від ОСОБА_8, укладеним 01.07.1998 року. 11/25 частин цього домоволодіння складались з двох жилих будинків один житловою площею 22,5 кв.м. та інший 26.6 кв.м. з надвірними будовами - тамбуром літ. «а». «б», сараї літ. В, Г, вбиральня літ. К, водопровід №2 , огорожі №1, ганок №№3, 4.

В 2001 році ОСОБА_7 оформила на користь ОСОБА_6 заповіт на 14/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1, посвідчений 04.12.2001 року приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Стребковою Н.В., а також договір дарування на користь ОСОБА_6 цієї ж частини домоволодіння, посвідчений 14.12.2001 року приватним нотаріусом Генічеського нотаріального округу Чікана Н.І..

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла.

Позивач ОСОБА_4, є спадкоємцем 14/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 за заповітом від 08.06.1985 року, посвідченим державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Шульгою Н.Г..

В 2007 році ОСОБА_6 отримав державний акт на земельну ділянку площею 0,0956 га., розташовану по АДРЕСА_1 на підставі рішення Генічеської міської ради від 27.12.2007 року №478 про передання безоплатно вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_6 з видачею державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 07.10.2011 року у справі №2-441/2011, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17.01.2012 року, визнано недійсними договір дарування між ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 14/25 частин домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а також визнано недійсним заповіт ОСОБА_7, посвідчений 04.12.2001 року.

Постановою Генічеського районного суду від 12.02.2014 року у справі №1141 653/1595/13а, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 року, визнано протиправним та скасовано рішення Генічеської міської ради від 27.12.2007 року №478 в частині затвердження ОСОБА_6 технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,095 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель громадської та житлової забудови та передання безоплатно вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_6 з видачею державного акта на право власності на земельну ділянку.

15.10.2013 року на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіної Т.О. за №6774737 було зареєстровано право власності ОСОБА_6 на домоволодіння АДРЕСА_1 з видачею останньому свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 15.10.2013 року по АДРЕСА_1 площею 99,2 кв.м. житловою площею 63,5 кв.м. та на цілі (1/1) споруди Д, Т - сараї, Р, Ч - господарські будівлі, ПІ, Ф, X, Ц - навіси, С, Ю - вбиральню-душ, У - гараж, 1-2 - споруди.

В листопаді 2014 року позивач ОСОБА_4 звернулась до реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області з заявою про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на 14/25 частин з цілого домоволодіння АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,0956 га по АДРЕСА_1, посилаючись на вищезазначені судові рішення, що набрали законної сили.

У відповідь на заяву позивача відповідач надав лист від 12.11.2014 року №344/06.2-08, в якому зазначив, що заявник (власник) має надати необхідні для державної реєстрації документи особисто з дотриманням форм та вимог щодо подання заяв у сфері державної реєстрації прав.

Позивач не погодившись з такою відповіддю, звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що, по-перше - відповідач обґрунтовано відмовив позивачу у скасуванні проведеної за ОСОБА_6 державної реєстрації прав власності на вказане нерухоме майно, оскільки для проведення такого скасування необхідно відповідне судове рішення, якого позивач не надала; по-друге - сама державна реєстрація за ОСОБА_6 прав власності на вказане нерухоме майно проведена законно, оскільки для її проведення останнім були надані всі необхідні документи, і проведення цієї реєстрації було пов'язане не з переходом права власності від однієї особи до іншої, а в наслідок проведеної реконструкції ОСОБА_6 вказаного домоволодіння, в зв'язку з чим були відсутні причини для відмови у проведенні такої реєстрації внаслідок існуючих арештів цієї нерухомості.

Також суд першої інстанції вказав на те, що позивачем не доведено створення відповідачем перешкод позивачу у реєстрації за ним права власності на 14/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1, та не доведено факту неможливості набуття позивачем прав власності на це майно, оскільки позивач не скористалась своїм правом на звернення до відповідача з відповідною заявою про реєстрацію прав власності на вказану нерухомість.

Колегія суддів погоджується з тим висновком суду першої інстанції, що на момент проведення за ОСОБА_6 спірної реєстрації права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 у відповідача не було підстав для відмови чи зупинення проведення такої реєстрації, а тому проведення відповідачем такої реєстрації не можна вважати неправомірним.

Такий висновок ґрунтується на наступному.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі-Закон) державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною 2 ст.9 Закону визначений перелік повноважень державного реєстратора прав на нерухоме майно при проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень, а саме:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

- приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

- відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

- веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

- присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

- видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

- надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

- у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

- під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно.

- здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Обсяг документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав на нерухоме майно визначений у Порядку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011 року №703 (надалі - Порядок №703), який був чинний на час проведення спірної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію права власності на реконструйований житловий будинок з житловою прибудовою та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, додавши до заяви оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку за вказаною адресою серії НОМЕР_3 від 13.02.2009 року, який підтверджує виникнення одноосібного права власності на зазначену земельну ділянку, декларацію про готовність об'єкту до експлуатації від 23.08.2013 року ХС№063, видану інспекцією ДБК у Херсонській області, технічний паспорт на вказаний житловий будинок від 26.07.2013 року, в яких ОСОБА_6 значиться як єдиний власник вказаного домоволодіння.

Копії цих документів долучені відповідачем до матеріалів даної справи (а.с.50-56).

Також відповідач долучив до справи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, яка існувала станом на час проведення спірної реєстрації, тобто на 15.10.2013 року (а.с.58-59), з якої вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно та в Державному реєстрі іпотек були відсутні відомості щодо вказаного об'єкту нерухомості, а в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна були наявні записи від 07.10.2005 року згідно постанови виконавчої служби від 19.09.2003 року, від 03.04.2007 року, згідно ухвали Генічеського районного суду від 28.03.2007 року про арешт домоволодіння АДРЕСА_1, а також запис від 14.09.2012 року на підставі постанови ВДВС Генічеського РУЮ про арешт земельної ділянки площею 0,0956 га. за вищевказаною адресою.

За змістом цих записів слідує, що власником домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією адресою є ОСОБА_6.

Вплив вищевказаних обтяжень нерухомого майна на можливість проведення спірної реєстрації слід оцінювати з урахуванням приписів статей 22-24 Закону, якими встановлені виключні підстави для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав та відмови у державній реєстрації прав власності на нерухоме майно.

За змістом цих статей наявність державної реєстрації обтяжень нерухомого майна, щодо якого подана заява про реєстрацію, не є підставою для зупинення розгляду такої заяви чи зупинення державної реєстрації.

В той же час, згідно п.5 ч.1 ст.24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Отже, за змістом цієї норми наявність зареєстрованих обтяжень щодо нерухомого майна може бути підставою для відмови у державній реєстрації прав на таке нерухоме майно, якщо державна реєстрація пов'язана з відчуженням цього нерухомого майна.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, спірна державна реєстрація не пов'язана із відчуженням домоволодіння АДРЕСА_1, а проведена за результатом реконструкції ОСОБА_6 цього домоволодіння, що підтверджено декларацією про готовність об'єкту до експлуатації від 23.08.2013 року та технічним паспортом від 26.07.2013 року, які в свою чергу підтверджували для державного реєстратора законність проведеної реконструкції.

Стосовно посилань позивача на ухвалу Генічеського районного суду від 04.09.2012 року по справі №2107/3137/2012, яка стала підставою для внесення до реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 14.09.2012 року про арешт земельної ділянки площею 0,0956 га. за вищевказаною адресою, то передбачені цією ухвалою заборони для ОСОБА_6 щодо проведення будь-яких дій, які стосуються руйнування наявних та звернення нових будівель, а також заборони для відділу Держкомзему у Генічеському районі щодо здійснення будь-яких дій відносно вказаної ділянки, не є доказом незаконності проведення спірної реєстрації, оскільки, по-перше - у вказаному реєстрі зміст цих обмежень не був відображений, по-друге - ці обмеження стосуються виключно ОСОБА_6 та відділу Держкомзему у Генічеському районі, по-третє - у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні жодні записи стосовно вказаної земельної ділянки.

Також є помилковими і посилання позивача на ненадання ОСОБА_6 при проведенні спірної реєстрації згоди всіх співвласників вказаного домоволодіння на проведення його реконструкції, що передбачено п.46 Порядку №703, оскільки, як вже зазначено вище, на момент проведення спірної реєстрації у реєстрах речових прав на нерухоме майно були відсутні жодні відомості щодо вказаного об'єкту нерухомості, які б свідчили про існування співвласників цього домоволодіння та необхідність отримання реєстратором згоди від них на проведення реконструкції.

Стосовно посилань позивача на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 07.10.2011 року у справі №2-441/2011, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17.01.2012 року, яким визнано недійсними договір дарування між ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 14/25 частин домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1, а також визнано недійсним заповіт ОСОБА_7, посвідчений 04.12.2001 року, колегія суддів зазначає, що на момент проведення спірної реєстрації ці факти скасування правовстановлюючих документів свого відображення у відповідних реєстрах речових прав на нерухоме майно не знайшли, а тому у державного реєстратора на момент проведення спірної реєстрації не було відомостей щодо скасування цих документів.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів вважає, що дії державного реєстратора при проведенні 15.10.2013 року державної реєстрації прав власності ОСОБА_6 на реконструйоване домоволодіння по АДРЕСА_1 не можна вважати протиправними.

В той же час, скасування в судовому порядку документів, на підставі яких ОСОБА_6 набув права власності на 14/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та на земельну ділянку під цим домоволодінням, виключає правові підстави для перебування цих об'єктів нерухомості у власності ОСОБА_6

Відповідно до Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.19 Закону рішення суду, що набрало законної сили, є підставою для державної реєстрації прав.

Тобто, рішення суду, що набрало законної сили, може бути як підставою для реєстрації виникнення права власності на нерухоме майно, так і підставою для реєстрації припинення такого права.

Такими чином, рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 07.10.2011 року у справі №2-441/2011 про скасування правовстановлюючих документів про право власності ОСОБА_6 на 14/25 частин домоволодіння №18 є підставою для проведення державної реєстрації припинення прав власності позивача на це нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, яка діяла до 08.08.2012 року, записи в Державному реєстрі прав скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Дана норма Закону була змінена Законом України від 04.07.2012 року №5037-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно», і з урахування внесених змін передбачає, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, діюча на даний час редакція ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права власності необхідно відповідне рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію.

Таким чином, до 08.08.2012 року рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 07.10.2011 року у справі №2-441/2011 про скасування правовстановлюючих документів про право власності ОСОБА_6 на 14/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 могло бути підставою для внесення державним реєстратором до Реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису про скасування запису про реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на цю нерухомість. Такий запис міг бути зроблений державним реєстратором після надходження до нього вказаного судового рішення.

В ході судового розгляду не встановлено того факту, що до 08.08.2012 року до відповідача надходило рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 07.10.2011 року у справі №2-441/2011, і позивач на наявність такого факту не посилається.

Отже, на даний час єдиною правовою підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації прав власності ОСОБА_6 на 14/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 внаслідок прийняття Генічеським районним судом Херсонської області рішення від 07.10.2011 року у справі №2-441/2011 може бути рішення адміністративного суду про скасування спірного рішення відповідача про державну реєстрацію права власності від 15.10.2013 року №6774737.

При цьому можливість скасування в порядку адміністративного судочинства спірного рішення відповідача про державну реєстрацію права власності від 15.10.2013 року №6774737 не залежить від законності такого рішення на момент його прийняття.

В рамках даного спору достатньою підставою для скасування рішення відповідача про державну реєстрацію права власності від 15.10.2013 року №6774737 є факт визнання недійсними рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 07.10.2011 року у справі №2-441/2011 правовстановлюючих документів, на підставі яких ОСОБА_6 набув право власності на 14/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1, якими є заповіт ОСОБА_7, посвідчений 04.12.2001 року приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Стребковою Н.В., а також договір дарування ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 вказаної частини домоволодіння, посвідчений 14.12.2001 року приватним нотаріусом Генічеського нотаріального округу Чікана Н.І..

Колегія суддів вважає помилковими посилання суду першої інстанції на відсутність доказів створення відповідачем перешкод позивачу у реєстрації за ним права власності на 14/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1, та на відсутність факту звернення позивача до відповідача з відповідною заявою про реєстрацію прав власності на вказану нерухомість, оскільки право позивача на спадщину у вигляді 14/25 частини вказаного домоволодіння не є тотожнім праву власності на це майно, і на даний час у позивача ще не виникли визначені законодавством правові підстави для звернення до відповідача із заявою про реєстрацію права власності на це майно.

В той же час, сам факт проведення за ОСОБА_6 державної реєстрації прав власності на вказане домоволодіння в цілому робить неможливим набуття позивачем прав власності на частину цього домоволодіння в порядку спадкування.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіної Таїсії Олексіївни за №6774737 від 15.10.2013 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на 14/25 частин з житлового будинку площею 99,2 кв.м. житловою площею 63,5 кв.м. та на цілі (1/1) споруди Д, Т - сараї, Р, Ч - господарські будівлі, ПІ, Ф, X, Ц - навіси, С, Ю - вбиральню-душ, У - гараж, 1-2 - споруди по АДРЕСА_1.

Також підлягають задоволенню і позовні вимоги про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 15.10.2013 року, яке видане ОСОБА_6 на вказане домоволодіння на підставі спірного рішення про державну реєстрацію від 15.10.2013 року №6774737, оскільки видача державним реєстратором такого свідоцтва відповідно до ст.15 Закону є однією з завершальних дій в процедурі державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, яка згідно ст.9 Закону віднесена до повноважень державного реєстратора.

Що стосується застосування такого способу поновлення прав позивача, як зобов'язання внести запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на 14/25 вказаного домоволодіння, про який просить позивач у позовній заяві, то колегія суддів вважає застосування такого способу цілком обґрунтованим та необхідним.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне покласти такий обов'язок не на конкретного державного реєстратора, а на реєстраційну службу Генічеського районного управління юстиції Херсонської області. Відповідно слід відмовити в задоволення позовних вимог про зобов'язання внести такий запис державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіну Т.О..

На підставі всього вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

На користь позивача з Державного бюджету України підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання позову в сумі 73,10 грн. (а.с.21) та апеляційної скарги в сумі 36,60 грн..

Керуючись ст.195, ст.197, п.3 ч.1 ст.198, ч.1 ст.202, ст.207, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року - скасувати.

Винести по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Генічеського РУЮ Херсонської області Саликіної Таїсії Олексіївни за №6774737 від 15 жовтня 2013 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на 14/25 частин з житлового будинку площею 99,2 кв.м. житловою площею 63,5 кв.м. та на цілі (1/1) споруди Д, Т - сараї, Р, Ч - господарські будівлі, ПІ, Ф, X, Ц - навіси, С, Ю - вбиральню-душ, У - гараж, 1-2 - споруди по АДРЕСА_1.

Скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 15 жовтня 2013 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на житловий будинок площею 99,2 кв.м, житловою площею 63,5 кв.м. по АДРЕСА_1.

Зобов'язати реєстраційну службу Генічеського РУЮ Херсонської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на 14/25 частин з житлового будинку площею 99,2 кв.м. житловою площею 63,5 кв.м. та на цілі (1/1 частин) споруди Д, Т - сараї, Р, Ч - господарські будівлі, Ш, Ф, X, Ц - навіси, С, Ю - вбиральню-душ, У - гараж, 1-2 - споруди по АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 (реєстраційної номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) судові витрати збір в розмірі 109 (сто дев'ять) гривень 70 коп..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: Ю.М. Градовський О.В. Лукянчук