Справа № 820/1770/15
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 травня 2015 р. № 820/1770/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання - Ділбарян А.О.,

за участю: представника позивача - Костроміна В.С.,

представника відповідача - Повалєва О.М.,

представника третьої особи - Орєхової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Приватного аграрно орендного підприємства "Зоря"

до Красноградської районної державної адміністрації Харківської області

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОСТАНДАРТ"

про визнання протиправним та скасування рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне аграрно-орендне підприємство "Зоря", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Красноградської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації №47 від 03.02.2015 р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки у власність ТОВ "Украгростандарт" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Хрестищанської сільської ради Красноградського району Харківської області".

Позивач в обґрунтування заявленого позову вказав, що вважає оскаржуване рішення є неправомірним через скасування судом розпорядження №517 «Про втрату чинності розпорядження голови Красноградською районної державної адміністрації Харківської області від 26.08.2014 року № 312» та посилаючись на Закон України «Про місцеві державні адміністрації» та на рішення Європейського суду з прав людини.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 року залучено до участі у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОСТАНДАРТ" (вул. Блюхера, буд. 23 Б, кв. 31, м. Харків, 61146), як третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити. Згідно наданих до суду письмових заперечень пояснив, що після прийняття Красноградською районною державною адміністрацією Харківської області розпоряджень № 338 та № 312 позивачу рекомендовано у місячний термін з дня прийняття розпорядження звернутися до Красноградської районної державної адміністрації для укладення договорів оренди землі, проте ПАОП "Зоря" протягом зазначеного в розпорядженні строку не звернулось.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Згідно наданих до суду письмових заперечень пояснив, що доводи позивача щодо скасування 27.01.2015 року Харківським окружним адміністративним судом розпорядження Красноградської районної державної адміністрації Харківської області №517 від 01.12.2014 року не доводять протиправності розпорядження №47 від 03.02.2015 року прийнятого Красноградською районною державною адміністрацією Харківської області.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.07.2012 р. Красноградською районною державною адміністрацією Харківської області прийняте Розпорядження № 338 «Про надання дозволу ПАОП «Зоря» на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок для оформлення права користування на умовах оренди із земель не витребуваних земельних часток (паїв) на території Хрестищенської сільської ради Красноградського району Харківської області.

Красноградською районною державною адміністрацією Харківської області 26.08.2014 р. прийняте Розпорядження № 312 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ПАОП «Зоря» для оформлення права користування на умовах оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Хрестищенської сільської ради Красноградського району Харківської області».

Згодом, відповідачем прийнято розпорядження №517 від 01.12.2014 р. «Про втрату чинності розпорядження голови Красноградською районної державної адміністрації Харківської області від 26.08.2014 №312» через невиконання позивачем вимог розпорядження №312, а саме через невиконання пункту 2.

Вказане розпорядження скасоване постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2015р. по справі №820/20759, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015 р.

Після прийняття розпорядження №517 та до набрання судовим рішенням чинності, відповідачем прийнято розпорядження №542 від 09.12.2014 р. «Про надання дозволу ТОВ «УКРАГРОСТАНДАРТ» на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок для оформлення права користування на умовах оренди із земель не витребуваних земельних часток (паїв) на території Хрестищенської сільської ради Красноградського району Харківської області.

Розпорядженням №47 від 03.02.2015 р. затверджено технічну документацію меж земельних ділянок за межами населених пунктів на території Хрестищанської сільської ради Красноградського району Харківської області ТОВ «УКРАГРОСТАНДАРТ». Відповідно до п. 2 розпорядження надано в оренду ТОВ «УКРАГРОСТАНДАРТ» земельні ділянки загальною площею 79,9995 га землі із земель не витребуваних земельних часток (паїв) на території Хрестищанської сільської ради Харківської області.

Суд звертає увагу на те, що предметом спору в даній справі є саме скасування розпорядження №47 відповідача.

Згідно положень ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже суд розглядає позов в межах заявлених вимог.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.ч.1-3 ст.1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», згідно яких виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративної територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Згідно ст.7 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» правовий статус місцевих державних адміністрацій встановлюється Конституцією України, цим Законом та іншими законами України. Місцеві державні адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, актами Президента України, щорічним посланням Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України, актами Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня, а районні державні адміністрації в Автономній Республіці Крим - також рішеннями та постановами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їх повноважень.

Статтею 1 Земельного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст.2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтями 10, 12 Земельного кодексу України визначені повноваження сільських, селищних, міських та районних рад у галузі земельних відносин.

Частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України, також передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Відповідно до ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Крім того, ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв'язку з чим, згідно ст. 116 Земельного кодексу України позивач може набути права користування вищезазначеною земельною ділянкою за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Також, відповідно до ч. 4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

У свою чергу, статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що нерозподілені (не витребувані, невикористані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Таким чином, нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження органам місцевого самоврядування або органам виконавчої влади з метою надання їх в оренду та можуть надаватись у користування за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації, з урахуванням їх місця розташування.

Статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що нерозподілені (не витребувані, невикористані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

На виконання ч.2 ст.15 зазначеного Закону Кабінетом Міністрів України було винесено постанову Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) від 4 лютого 2004 р. № 122 (далі - Постанова №122).

Пунктом 12 Постанови №122 було встановлено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про місцеві адміністрації", місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Таким чином, відповідна рада чи місцева адміністрація, керуючись зазначеними нормами, в даному випадку відповідач у спірних правовідносинах є суб'єктом владних повноважень, який Конституцією та законами України наділений повноваженнями вирішувати питання щодо розпорядження земель державної власності відповідно до закону.

В даній справі позивач ніяким чином не пояснив яка норма діючого законодавства України, на його думку, порушена збоку відповідача. Не навів жодних підстав для скасування оскарженого розпорядження з посиланням на норми діючого законодавства.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду даної справи оскаржуване розпорядження №47 втратило свою дію в часі та є виконаним, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією договору оренду.

Слід вказати, що на момент прийняття відповідачем вказаного розпорядження, а саме 03.02.2015 р., не набрала чинності постанова суду першої інстанції по справі №820/20759/14.

Аналізуючи викладені вище обставини, та беручи до уваги чинне законодавство України, суд дійшов до висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного розпорядження не порушено жодної норми законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищевикладених обставин, перевіривши оскаржуване в даній справі розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації №47 від 03.02.2015 р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки у власність ТОВ "УКРАГРОСТАНДАРТ" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Хрестищанської сільської ради Красноградського району Харківської області" суд дійшов до висновку, що права позивача не порушені, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка є суб'єктом владних повноважень, сплачений судовий збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного аграрно орендного підприємства "Зоря" до Красноградської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОСТАНДАРТ" про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 18 травня 2015 року.

Суддя Д.В. Бездітко