Справа № 815/1713/15
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1713/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року м. Одеса

16 год. 05 хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

судді - Єфіменко К.С.,

судді - Потоцької Н.В.,

розглянувши порядку письмового провадження за наявними матеріалами справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» () до Державної Реєстраційної служби України, Реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Хафусової Владислави Вячеславівни Державної Реєстраційної служби України, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії ДП «АМПУ», про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 19541851 від 23.02.2015 року; визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 19591692 від 25.02.2015 року; зобов'язання Державної Реєстраційної служби України (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 15) зареєструвати з дати реєстрації заяви, прийнятої 20.02.2015 року за реєстраційним номером 10308413, інше речове право користування (сервітуту) на причал № 2, розташований за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Сухолиманська, 4-К, за Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» (, адреса: 68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6); зобов'язання Державної Реєстраційної служби України (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 15) зареєструвати з дати реєстрації заяви, прийнятої 23.02.2015 року за реєстраційним номером 10320695, інше речове право користування (сервітуту) на причал № 1, розташований за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Сухолиманська, 4-Ж, за державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» (, адреса: 68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6), -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовом звернулось Державне підприємство «Іллічівський морський торговельний порт» (надалі - ДП «Іллічівський морський торговельний порт») до Державної Реєстраційної служби України, Реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Хафусової Владислави Вячеславівни Державної Реєстраційної служби України, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії ДП «АМПУ», про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 19541851 від 23.02.2015 року; визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 19591692 від 25.02.2015 року; зобов'язання Державної Реєстраційної служби України (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 15) зареєструвати з дати реєстрації заяви, прийнятої 20.02.2015 року за реєстраційним номером 10308413, інше речове право користування (сервітуту) на причал № 2, розташований за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Сухолиманська, 4-К, за Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» (, адреса: 68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6); зобов'язання Державної Реєстраційної служби України (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 15) зареєструвати з дати реєстрації заяви, прийнятої 23.02.2015 року за реєстраційним номером 10320695, інше речове право користування (сервітуту) на причал № 1, розташований за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Сухолиманська, 4-Ж, за державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» (, адреса: 68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення прийнято відповідачем з порушенням ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка містить вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень та статті 627 Цивільного кодексу України, яка зазначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з безпідставним застосуванням до даних правовідносин щодо реєстрації права власності або іншого речового права положень Закону України «Про морські порти України» та Закону України «Про оренду державного та комунального майна», оскільки позивачем для проведення державної реєстрації іншого речового права - права користування (сервітуту) на причали №№ 1, 2 були подані усі необхідні документи для проведення державної реєстрації іншого речового права (права користування (сервітуту), а підстави, які зазначені державним реєстратором у рішеннях про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень є необґрунтованими та такими, що суперечать положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (аркуші справи 5-9).

В судове засідання сторони або їх представники не прибули.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи. Через канцелярію суду за вхід. № 10924/15 від 07.04.2015 року представником позивача надано заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи письмовими доказами (аркуш справи 52).

Представник відповідача Державної Реєстраційної служби України, у судове засідання не з'явився. Відповідач належним чином відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, заяв про перенесення розгляду справи до суду не надав (аркуш справи 39).

Відповідач - державний реєстратор прав на нерухоме майно Хафусова Владислава Вячеславівна Державної Реєстраційної служби України, у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно. Через канцелярію суду за вхід. № 9697/15 від 20.04.2015 року від відповідачів - Державної Реєстраційної служби України та державного реєстратора прав на нерухоме майно Хафусової Владислави Вячеславівни Державної Реєстраційної служби України надійшли письмові заперечення проти позову у яких відповідач державний реєстратор прав на нерухоме майно Хафусова В.В. Державної Реєстраційної служби України просила справу розглянути без її участі (аркуш справи 38).

Через канцелярію суду за вхід. № 9697/15 від 20.04.2015 року від відповідачів - Державної Реєстраційної служби України та державного реєстратора прав на нерухоме майно Хафусової Владислави Вячеславівни Державної Реєстраційної служби України надійшли письмові заперечення проти позову у яких відповідачів позовні вимоги не визнали, вважали їх безпідставними та просили відмовити у задоволенні позову мотивуючи тим, що відмова у державній реєстрації прав та їх обтяжень була здійснена на підставі, передбаченій нормами Закону, а саме відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки за результатами заяви та документів, було встановлено, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Подані для проведення державної реєстрації документи не містили відомості щодо неможливості заявником задовольнити його потреби іншим способом. (аркуші справи 45-49).

Представник відповідача Реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, у судове засідання не з'явився. Відповідач належним чином відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, заяв про перенесення розгляду справи до суду не надав (аркуш справи 37).

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії ДП «АМПУ» у судове засідання не з'явився. Третя особа належним чином відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, заяв про перенесення розгляду справи до суду не надав (аркуш справи 36).

Через канцелярію суду за вхід. № 8432/15 від 06.04.2015 року представником третьої особи до суду надано письмові пояснення по справі, у яких третя особа просила позов задовольнити, обґрунтовуючи тим, що пунктом п. 5.3 Методичних рекомендації визначено, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. До документів, що підтверджують відповідно виникнення, перехід та припинення права користування чужим майном (сервітут) відноситься укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є речове право на нерухоме майно, чи його дублікат. Отже, ані чинним законодавством, ані самим відповідачем не вимагається надання до заяв про реєстрацію права сервітуту документу, що підтверджує неможливість задоволення потреб заявника іншим шляхом, окрім сервітут. Щодо тверджень про можливість задоволення потреб ДП «ІМТП» шляхом укладання договору оренди, такий висновок, зроблений державним реєстратором без врахуванням положень Закону України «Про морські порти України». Стаття 16 вказаного Закону визначає, що ДП «АМПУ» створено з метою забезпечення рівних і конкурентних умов ведення господарської діяльності та отримання послуг у морському порту. Статтею 19 цього Закону визначено, що власники та/або користувачі технологічно пов'язаних об'єктів портової інфраструктури зобов'язані укладати між собою договори, що визначають взаємні права і обов'язки щодо організації та забезпечення безперервності технологічного процесу надання відповідних послуг у морському порту і встановлюють єдиний порядок експлуатації відповідної інфраструктури морського порту. Адміністрація морських портів України не має права встановлювати окремих портових операторів умови діяльності, що покращують їх становище порівняно з іншими суб'єктами господарювання або порушують їхні права та законні інтереси. Стаття 4 Закону визначає, що функціонування та розвиток морських портів здійснюються за принципами рівності прав усіх суб'єктів господарювання, що провадять діяльність у морському порту, недопущення дискримінації у доступі до об'єктів портової інфраструктури загального користування (в т. ч. причали). Тобто, надання ДП «ІМТП» на умовах оренди причалів, порушуватиме принцип рівності прав усіх суб'єктів господарювання, що провадять діяльність у морському порту в частині дискримінації їх у доступі до об'єктів портової інфраструктури загального користування (в т. ч. причали) інших портових операторів. Крім того, як вірно зазначено позивачем у позовній заяві, сторони є вільними в укладанні договору, а тому той факт що сторони обрали таку форму договору як сервітут, не може створювати для ДП «ІМТП» при реєстрації сервітуту, обов'язку надання доказів неможливості задоволення його потреб іншим шляхом, окрім сервітут. До того ж державному реєстратору не надано повноважень щодо правової оцінки та визначення правового механізму врегулювання взаємовідносин сторін, іншими словами визначати для сторін форму договору, яку їм слід обирати (аркуші справи 40-41).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

На підставі ч. 1 ст. 41 та ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто без здійснення фіксування судового засідання.

З урахуванням зазначених обставин, наданої представником позивача заяви та викладеного у запереченнях клопотання відповідача - державного реєстратора Хафусової В.В. про розгляд справи без участі та у письмовому провадженні, згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судова колегія вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.02.2015 року між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України (сервітуар) та Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» (сервітуарій) укладено договір № 46-Пд-ІЛФ-15/55-0 «Про встановлення сервітуту нерухомого майна» (аркуші справи 10-16).

Предметом вказаного договору згідно пп. 1.1 п. 1 договору є обмежене платне строкове право користування сервітуарієм майном (об'єктами нерухомого майна), яке є державною власністю, знаходиться в господарському віданні сервітура та обліковується на окремому балансі Іллічівської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Іллічівського морського порту).

Відповідно до пп. 1.2 п. 1 вказаного договору, зміст сервітуту полягає у наданні сервітуаром сурвітуарію права користування причалами №№ 1, 2, 7, 9, 10, 16, 17, 19, 20, 21, 22, 26, 27, 28, необхідного для здійснення сервітуарієм можливості забезпечення обробки флоту для приймання вантажів (встановлення пристосувань, механізмів, обладнання та складування матеріалів, необхідних для здійснення оброблення вантажів, навантажувально-розвантажувальних робіт через причали з використанням причальної інфраструктури тощо).

З матеріалів справи вбачається, що з метою реєстрації речового права (права сервітуту) позивач звернувся до Реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області із відповідними заявами від 20.02.2015 року за реєстраційними номерами; № 10308413 про державну реєстрацію іншого речового права права користування (сервітуту) на причал № 2, що розташований: Одеська область, м. Іллічівськ, вулиця Сухолиманська, 4-К за суб'єктом: ДП «Іллічівський морський торговельний порт», податковий номер 01125672 та № 10320695 про державну реєстрацію іншого речового права права користування (сервітуту) на причал № 1, що розташований: Одеська область, м. Іллічівськ, вулиця Сухолиманська, 4-Ж за суб'єктом: ДП «Іллічівський морський торговельний порт», податковий номер 01125672.

Наказом Міністерства юстиції України № 607/5 від 02.04.2013 року «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» визначено, що у разі подання до структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру, заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права на нерухоме майно), що виникають на підставі рішень судів, що набрали законної сили, де однією із сторін є юридична особа, та/або інший суб'єкт господарювання, та/або фізична особа - підприємець (крім випадків державної реєстрації права власності на підставі рішень судів у справах про спадкування); на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя; на підприємства як єдині майнові комплекси; на новосформовані земельні ділянки лісогосподарського, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, водного та природно-заповідного фонду загальною площею понад 1 га; на земельні ділянки загальною площею понад 1 га, які відводяться за рахунок земель лісогосподарського, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, водного та природно-заповідного фонду (у тому числі із зміною цільового призначення); на підставі договорів про інвестування та/або договорів про спільну діяльність, однією із сторін у яких є держава в особі органу управління майном або територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування або підприємства, установи, організації державної чи комунальної форми власності (крім випадків державної реєстрації права власності на об'єкти житлової нерухомості за фізичними особами); на об'єкти нерухомого майна загальною площею понад 5000 кв. метрів, що розташовані на земельній ділянці, рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до додатка до цього наказу.

Відповідно до вказаного, враховуючи що згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (права господарського відання) загальна площа причалу № 1 складає 8 459 кв.м., а причалу « 2 - 5 400 кв.м., РС Іллічівського МУЮ в Одеській області заяви позивача про державну реєстрацію іншого речового права права користування (сервітуту) на причали №№ 1, 2 були передані на розгляд Державній Реєстраційній службі України.

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 20.02.2015 року 14:23:10 за реєстраційним номером 10308413, яку подав ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності, серія і номер 10, виданої 17.02.2015 року ДП «Іллічівський морський торговельний порт», код ЄДРПОУ для проведення державної реєстрації іншого речового права права користування (сервітуту) на причал № 2, що розташований Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Сухолиманська, 4-К, та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, державним реєстратором прав на нерухоме майно Хафусовою В.В., Державна Реєстраційна служба України, 23.02.2015 року прийнято рішення № 19541851, яким відмовлено у державній реєстрації іншого речового права право користування (сервітуту) на причал № 2, що розташований Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Сухолиманська, 4-К за суб'єктом: ДП «Іллічівський морський торговельний порт», податковий номер 01125672 (аркуш справи 17).

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 23.02.2015 року 09:21:36 за реєстраційним номером 10320695, яку подав ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності, серія і номер 10, виданої 17.02.2015 року ДП «Іллічівський морський торговельний порт», код ЄДРПОУ для проведення державної реєстрації іншого речового права права користування (сервітуту) на причал № 1, що розташований Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Сухолиманська, 4-Ж, та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, державним реєстратором прав на нерухоме майно Хафусовою В.В., Державна Реєстраційна служба України, 25.02.2015 року прийнято рішення № 19591692, яким відмовлено у державній реєстрації іншого речового права право користування (сервітуту) на причал № 2, що розташований Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Сухолиманська, 4-Ж за суб'єктом: ДП «Іллічівський морський торговельний порт», податковий номер 01125672 (аркуш справи 18).

В якості підстав для прийняття вказаних рішень, державним реєстратором прав на нерухоме майно ДРС України було вказано, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відповідно до ст. 401 Цивільного кодексу України, як зазначив відповідач у своїх рішеннях, право користування чужим майном (сервітуту) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом та вказав, що відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Закону України «Про морські порти України», вказані причали можуть бути об'єктами оренди.

Проте, суд з викладеними доводами не погоджується та вважає прийняті рішення необґрунтованими та такими, що підлягають скасування виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Частинами 1, 2 статті 401 Цивільного кодексу України визначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Враховуючи, що згідно договору про встановлення сервітуту нерухомого майна № 46-Пд-ІЛФ-15/55-0 від 06.02.2015 року Сервітуаром (ДП «Адміністрація морських портів України») надано Сервітуарію (ДП «Іллічівський морський торговельний порт») право користування причалами № №1, 2, 7, 9, 10,16, 17, 19, 20, 21, 22, 26, 27, 28 судова колегія дійшла висновку про безпідставність прийняття рішень № 19541851 від 23.02.2015 року та № 19591692 від 25.02.2015 року.

Суд не приймає до уваги посилання відповідачів державного реєстратора ДРС України та ДРС України на те, що зазначені причали можуть бути об'єктами оренди, враховуючи наступне.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, право вибору договору за якими зазначені об'єкти нерухомості (причали) будуть передані в користування залишається за ДП «Іллічівський морський торговельний порт» та є його виключним правом так як і право звернення з заявою про державну реєстрацію згідно договору про встановлення сервітуту нерухомого майна від 06.02.2015 року № 46-Пд-ІЛФ-15/55-0.

Крім того, чинним законодавством України не передбачено використання гідротехнічних споруд (причалів) виключно на умовах оренди, у зв'язку з чим сторони не позбавлені права встановити використання гідротехнічних споруд (причалів) на умовах сервітуту.

З приводу посилань відповідача на положення Закону України «Про морські порти України» та Закон України «Про оренду державного та комунального майна», суд зазначає наступне.

Закон України «Про морські порти України» визначає правові, економічні та організаційні основи діяльності в морських портах України.

Стаття 2 Закону України «Про морські порти України» визначає його сферу застосування. Цей Закон регулює відносини у сфері портової діяльності, зокрема встановлює основи державного регулювання діяльності в морських портах, порядок будівництва, відкриття, розширення та закриття морських портів в Україні, порядок провадження на їх території господарської діяльності, у тому числі надання послуг, визначає правовий режим об'єктів портової інфраструктури, регулює діяльність органів виконавчої влади, що здійснюють державне регулювання, управління, державний нагляд та контроль за безпекою мореплавства, нагляд та контроль у сфері діяльності морських портів, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, адміністрації морських портів України, власників морських терміналів, стивідорних компаній, інших суб'єктів господарювання, що провадять свою діяльність у морському порту, та споживачів їхніх послуг (товарів, робіт).

В свою чергу, Закон України «Про оренду державного та комунального майна» покликаний забезпечити підвищення ефективності використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду фізичним та юридичним особам та регулює організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій.

З наведеного вбачається, що дані нормативно-правові акти жодним чином не стосуються правових, економічних та організаційних засад проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв'язку з чим можна дійти висновку, що в даному випадку Відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки як Закон України «Про морські порти України», так і Закон України «Про оренду державного та комунального майна» не розповсюджують свою дію на правовідносини щодо реєстрації права власності (іншого речового права).

Водночас, згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Пункт 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, визначає, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно п. 37 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.

Таким чином, ДП «ІМТП» подало всі документи, необхідні для проведення державної реєстрації іншого речового права (права користування (сервітуту), а підстави, які зазначені державним реєстратором у рішеннях про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень є необґрунтованими та таким, що суперечать положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними доказами правомірності прийняття оскаржуваних рішень, якими відмовлено у реєстрації іншого речового права - права користування (сервітуту) на причали №№ 1, 2.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені, вищезазначені судом обставини, зважаючи на надані сторонами письмові докази наявні у матеріалах справи, судова колегія дійшла висновки, що рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 19591692 від 25.02.2015 року та № 19541851 від 23.02.2015 року прийнято необґрунтовано, без наявності підстав, визначених ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, без врахування положень ст. 627 Цивільного кодексу України, тощо, у зв'язку із чим позовні вимоги ДП «Іллічівський морський торговельний порт» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 159-164, 167, 181, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (, адреса: 68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6) до Державної Реєстраційної служби України, Реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Хафусової Владислави Вячеславівни Державної Реєстраційної служби України, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії ДП «АМПУ», про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 19541851 від 23.02.2015 року; визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 19591692 від 25.02.2015 року; зобов'язання Державної Реєстраційної служби України (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 15) зареєструвати з дати реєстрації заяви, прийнятої 20.02.2015 року за реєстраційним номером 10308413, інше речове право користування (сервітуту) на причал № 2, розташований за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Сухолиманська, 4-К, за Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» (, адреса: 68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6); зобов'язання Державної Реєстраційної служби України (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 15) зареєструвати з дати реєстрації заяви, прийнятої 23.02.2015 року за реєстраційним номером 10320695, інше речове право користування (сервітуту) на причал № 1, розташований за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Сухолиманська, 4-Ж, за Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» (, адреса: 68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6) - задовольнити у повному обсязі.

Рішення Державної реєстраційної служби України № 19541851 від 23.02.2015 року та № 19591692 від 25.02.2015 року - визнати протиправними та скасувати.

Зобов'язати Державну Реєстраційну службу України (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 15) зареєструвати з дати реєстрації заяви, прийнятої 20.02.2015 року за реєстраційним номером 10308413, інше речове право користування (сервітуту) на причал № 2, розташований за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Сухолиманська, 4-К, за Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» (, адреса: 68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6).

Зобов'язати Державну Реєстраційну службу України (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 15) зареєструвати з дати реєстрації заяви, прийнятої 23.02.2015 року за реєстраційним номером 10320695, інше речове право користування (сервітуту) на причал № 1, розташований за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Сухолиманська, 4-Ж, за Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» (, адреса: 68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6).

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Я.В. Балан

Суддя К.С. Єфіменко

Суддя Н.В. Потоцька