Справа № 820/2040/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 травня 2015 р. № 820/2040/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - Лукашиної І.А.,

відповідача - Шляхти В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Білдінг Груп" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправними дії та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області з організації та проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Індастріал Білдінг Груп" з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій по взаємовідносинам ПП "КСД-Харків" (код 34596449), ТОВ "Спецпідряд Сервіс" (), ТОВ "ЗКХР" (код 34656607), ТОВ "Гефест Альянс" (код 37312719), ТОВ "Реал.Бізнес" (код 38385044), ТОВ "Авангард Строй Бізнес" (код 38398231), ТОВ "Техбудопт" (код 38771939), ТОВ "Крістал-Торг" (код 38743305), ТОВ "НВП "Євробудстандарт" (код 38912951) за період з 01.01.2012 року по 01.05.2014 року;

- скасувати наказ від 26.02.2015 року №456 "Про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Індастріал Білдінг Груп", винесений Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, у повному обсязі.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. В обґрунтування позову зазначив, що у Відповідача були відсутні законні підстави для проведення позапланової перевірки, передбачені у п.п.78.1.1.п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (надалі за текстом - Кодекс), у зв'язку із чим спірний наказ видано Відповідачем із перевищенням повноважень (компетенції), наділених законом.

Окрім того, представник Позивача звернув увагу суду на той факт, що Законом № 71-VІІІ від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України (щодо податкової реформи)» (надалі - Закон №71) встановлено мораторій на проведення перевірок платників податку з обсягом доходу до 20 млн. гривень за попередній календарний рік.

Як зазначив представник Позивача, згідно поданої Позивачем декларації з податку на прибуток за 2014 рік, у останнього обсяг доходів за попередній рік не перевищує 20 мільйонів гривень.

Отже, враховуючи те, що здійснення позапланової перевірки як контрольного заходу передбачає обов'язкову наявність підстави, з якою закон пов'язує можливість її проведення, то лише дотримання порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок є належною підставою для видання наказу для проведення таких перевірок.

У зв'язку із чим, Позивач вважає, що дії Відповідача з організації та проведення позапланової перевірки Позивача протиправними, а спірний наказ підлягає скасуванню. Підсумовуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, Західна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова, проти адміністративного позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на наявність законних підстав на проведення позапланової перевірки Позивача у порядку п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Кодексу.

Представник Відповідача зазначив, оскільки Позивачем не було надано пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит Відповідача з приводу виявлених ним порушень у визначений законом строк, то Відповідачем, враховуючи п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Кодексу, законно, в межах повноважень та у визначений законом спосіб призначено та видано наказ на проведення такої перевірки.

Таке твердження Відповідач мотивує тим, в підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» та «Системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України» існують розбіжності між задекларованими показниками податкового кредиту Позивача та показниками податкових зобов'язань його контрагентів у податкових звітностях з податку на додану вартість за період з 01.01.2012 року по 01.05.2014 року.

Як зазначив суду представник Відповідача, розбіжності в задекларованих показниках податкової звітності Позивача виникли у зв'язку із виключенням податковими органами з електронних баз сум податкового кредиту та податкового зобов'язання, задекларованих контрагентами Позивача у податкових звітностях, на підставі складених актів перевірок.

Отже, враховуючи наявність по Позивачу в електронних базах розбіжностей по показникам в розрізі контрагентів, що відповідає порушенню ст. 198 Кодексу, Відповідачем правомірно призначено та видано наказ на проведення позапланової перевірки Позивача.

Враховуючи наведене, Відповідач вважає, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та таким, що не відповідають нормам чинного законодавства України, та просив суд відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судом при дослідженні наявних у справі письмових документів встановлено наступне:

На адресу Позивача від Відповідача надійшов запит №2141/10/20-33-22-01-16/р від 11.02.2015 року, в якому останній на підставі п.п.20.1.2, п.п20.1.14 п.20.1, п.73.3 ст.73, п.78.1 ст.78 Кодексу просив протягом 10 робочих днів з дня отримання позивачем запиту надати пояснення та їх документальне підтвердження по взаємовідносинам з наведеними у запиті контрагентами.

Також, як свідчить зміст вказаного запиту, Відповідачем попереджено Позивача, що ненадання Позивачем пояснень та їх документальне підтвердження, запитаних у листі, є підставою для проведення документальної позапланової перевірки Позивача.

У відповідь на вказаний запит, Позивач листом від 23.02.2015 року №23/02-1 повідомив відповідача про відсутність у надісланому запиті підстав, передбачених п.73.3 ст.73, п.78.1 ст.78 Кодексу, за якими контролюючі органи вправі надіслати запити платнику податку, та просив Відповідача додаткового зазначити, які саме факти (інформація) свідчить про наявність таких підстав.

Як свідчать матеріали справи, Відповідачем у зв'язку із ненаданням Позивачем пояснень та їх документальне підтвердження, запитаних у запиті, у визначений законом строк, було прийнято рішення щодо проведення позапланової перевірки Позивача та видано наказ №456 від 26.02.2015 року про проведення такої перевірки.

27.02.2015 року посадовою особою Відповідача було здійснено виїзд на документальну позапланову виїзну перевірки Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій по взаємовідносинам ПП «КСД-Харків» (код 34596449), ТОВ «Спецпідряд Сервіс» (), ТОВ «ЗКХР» (код 34656607), ТОВ «Гефест Альянс» (код 37312719), ТОВ «Реал.Бізнес» (код 38385044), ТОВ «Авангард Строй Бізнес» (код 38398231), ТОВ «Техбудопт» (код 38771939), ТОВ «Крістал -Торг» (код 38743305), ТОВ «НВП «Євробудстандарт» (код 38912951) за період з 01.01.2012 року по 01.05.2014.

Однак, Позивачем не було допущено до перевірки посадові особи Відповідача.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав:

Правові та організаційні засади, завдання та функції контролюючих органів, їх права та обов'язки, порядок та підстави проведення документальних планових та позапланових виїзних (невиїзних) перевірок визначені Податковим кодексом України від 02.12.2010року №2755- VI, із змінами та доповненням..

Згідно п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Цим же пунктом Податкового кодексу України передбачено, що право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Також, згідно п. 78.5 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Згідно з п.п.81.1. п.81.1 ст.81 Кодексу передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Цим же пунктом визначено, що непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Системний аналіз наведених положень податкового законодавства, які регулюють спірні правовідносини, свідчать на користь висновку про те, що проведення перевірки як контрольного заходу передбачає обов'язкову наявність підстави, з якою закон пов'язує можливість її проведення.

Статтею 78 Податкового кодексу України визначено вичерпний перелік підстав, за якими контролюючі органи вправі приступити до проведення документальних позапланових перевірок.

Як свідчить зміст виданого Відповідачем наказу №456 від 26.02.2015 року, документальна позапланова перевірка Позивача була призначена Відповідачем на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Кодексу, згідно якого документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у разі, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Водночас порядок надіслання контролюючими органами запитів платникам податків врегульовано ст. 73 Податкового кодексу України, згідно п.73.3 якого контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Цим же пунктом Кодексу визначено, що письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, цим пунктом визначено, що платники податків у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Виходячи з наведеної норми, контролюючі органи вправі надіслати запит платнику податку за наявності підстав, вичерпаний перелік яких чітко визначено вказаною нормою, при цьому у запиті повинна міститься інформація, яка підтверджує наявність такої підстави.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що контролюючі органи вправі здійснювати позапланові перевірки платника податку за підставою, передбаченою п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Кодексу, у разі: - якщо дані перевірок інших платників податків або отримана у встановленому порядку інформація, свідчить факти порушення платником податку податкового, валютного та іншого законодавства; - дотримання контролюючим органом встановленого законом порядку для надіслання платнику податку запиту; - ненадання платником податку у передбачений законом строк відповіді на обов'язковий запит контролюючого органу.

Крім того, наведені вище норми свідчать про те, що відсутність посилань у направленому контролюючим органом запиті на факти (докази), які свідчить про порушення платником податку податкового, валютного та іншого законодавства звільняє останнього від обов'язку надавати відповідь на такий запит, та унеможливлює проведення контролюючими органами позапланових перевірок платників податків з підстав, передбачених п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Кодексу.

Як свідчить зміст отриманого Позивачем від Відповідача запиту №2141/10/20-33-22-01-16/р від 11.02.2015 року, підставою для надіслання вказаного запиту є отримання Відповідачем податкової інформації по контрагентам-постачальникам, зокрема, акти перевірок, якими не встановлено факту реального здійснення господарських операцій по ланцюгу - постачання.

Суд, дослідивши залучені Відповідачем до матеріалів справи акти перевірок відносно контрагентів - постачальників Позивача, встановив, що дані акти перевірок не мають ніякого відношення до перевірки фінансово-господарської діяльності позивача та відповідно не можуть бути доказами порушення Позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, висновки, наведені у вказаних актах стосуються окремо взятого платника податку (контрагенту), перевірка введення ним податкового обліку та інших питань, що були предметом перевірки.

Отже, враховуючи вказане, суд зазначає, що Відповідачем не надано до суду доказів, які свідчать про виявлення фактів порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, та необхідності у зв'язку із цим надати Позивачем пояснення та їх документальне підтвердження, а за таких обставин, у Відповідача були відсутні законні підстави, передбачені п.п. 78.1.1 п.78.1 ст.78 Кодексу, для винесення наказу № 456 від 26.02.2015 року на проведення позапланової перевірки Позивача, а тому здійснення виїзду на проведення позапланової виїзної перевірки Позивача без наявності у Відповідача правових підстав є незаконним.

Окрім того, суд зазначає, що Законом № 71-VІІІ від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України (щодо податкової реформи)» (надалі - Закон №71) встановлено мораторій на проведення перевірок платників податку з обсягом доходу до 20 млн. гривень за попередній календарний рік.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону №71 встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Суд, досліджуючи подану Позивачем декларацію з податку на прибуток за 2014 рік, зазначає, що задекларовані показники обсягу доходів за попередній рік не перевищують 20 мільйонів гривень.

Отже, враховуючи наведені обставини та обмеження щодо проведення перевірок платників податку, встановлені Законом №71, у Відповідача були відсутні законні підстави для призначення та винесення оскаржуваного наказу щодо проведення позапланової перевірки, та як наслідок, здійснення посадовими особами відповідача виїзду на проведення позапланової перевірки позивача.

Також згідно ч. 2 ст.161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

При вирішенні справи судом встановлено, що 31.01.2011р. Верховним Судом України винесена постанова у справі у за позовом Закритого акціонерного товариства «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

В рішенні Верховного суду України по цій справі зазначено, що у постановах Верховного Суду України від 9 вересня 2008 року у справі N 21-500во08, від 1 червня 2010 року у справі N 21-573во10 Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, суд при розгляді справи, керуючись приписами ст. 8 КАС України, бере до уваги, що обмеження права сумлінного платника податку на формування податкового кредиту у зв'язку з порушенням його контрагентами порядку обліку та звітування по податкам суперечать практиці Європейського суду з прав людини. Так, відповідно п. 57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі "Булвес"АД проти Болгарії від 22.01.09 р судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов'язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами. Отже, позивач не може нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку. Такі вимоги, на думку Європейського суду з прав людини, є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

З огляду на зазначене, при дослідженні порядку ведення платником податків податкового обліку з податку на додану вартість, підстави для врахування обставин порушення контрагентом такого платника податків порядку ведення господарської діяльності - відсутні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про протиправність дій Відповідача та необхідність скасування наказу .

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 159, 160 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Білдінг Груп" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправними дії та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправними дії Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області з організації та проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Індастріал Білдінг Груп" з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій по взаємовідносинам ПП "КСД-Харків" (код 34596449), ТОВ "Спецпідряд Сервіс" (), ТОВ "ЗКХР" (код 34656607), ТОВ "Гефест Альянс" (код 37312719), ТОВ "Реал.Бізнес" (код 38385044), ТОВ "Авангард Строй Бізнес" (код 38398231), ТОВ "Техбудопт" (код 38771939), ТОВ "Крістал-Торг" (код 38743305), ТОВ "НВП "Євробудстандарт" (код 38912951) за період з 01.01.2012 року по 01.05.2014 року.

Скасувати наказ від 26.02.2015 року №456 "Про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Індастріал Білдінг Груп", винесений Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, у повному обсязі.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 20 травня 2015 року.

Суддя Тітов О.М.