Справа № 164/547/15-а
Суддя: Токарська І. С.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 164/547/15-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2015 року. Смт. Маневичі.
Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Токарської І.С.,
при секретарі Матвійчук Н.В.,
представника позивача Дерлюк Л.О.,
представника відповідача Москальця В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицько - Любешівського об`єднаного районного військового комісаріату про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
В С Т А Н О В И В:
5 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із даним адміністративним позовом, який мотивував тим, що 28 квітня 2015 року на адресу ПП «ЮрЗемсервіс» надійшла постанова ТВО військового комісара Маневицько Любешівського районного військового комісаріату про накладення на нього адміністративного стягнення у виді 510 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП. В оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 о 9 годині 15 квітня 2015 року, перебуваючи на своєму робочому місці ПП «ЮрЗемсервіс», відмовився від отримання повісти для проходження медичної комісії і уточнення облікових даних та підписання про її одержання, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП. У вказаній постанові зазначено, що позивач для розгляду адміністративної справи не з`явився, про причини неявки не повідомив, проте, його про розгляд справи не було повідомлено. Крім того, у постанові вказано, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, однак, в порушення ст. 254 КУпАП він не складався та його копія позивачу не вручалася. Посилаючись на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просив визнати протиправною та скасувати постанову № 30 від 20 квітня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити.
В даному судовому засіданні представник позивача підтримала позов із наведених у ньому підстав за просила задовольнити.
Представник відповідача позов заперечив та просив відмовити за його безпідставністю.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, кожного зокрема, перевіривши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.
Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.
У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою щодо якої її внесено.
Статтею 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізацій підготовку» визначено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до військових комісаріатів
(військовозобов`язані Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час . Під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на штати воєнного часу громадяни (крім тих, які проходять службу у військовому резерві) зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів (військовозобов`язані Служби безпеки України - керівників органів, де вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Резервісти зобов`язані з`явитися до військових частин у строки, визначені командирами військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві. Призов громадян на військову службу (крім тих, що проходять службу у військовому резерві) під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють місцеві органи виконавчої влади через військові комісаріати (військовозобов`язаних Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України - Служба зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Резервістів на військову службу під час оголошення мобілізації призивають командири військових частин, яких вони проходять службу у військовому резерві. Військовозобов`язані та резервісти, які перебувають на зборах, у разі оголошення мобілізації продовжують перебувати на зборах. За необхідності зазначені особи призиваються на військову службу командирами відповідних військових частин за розпорядженням Генерального штабу Збройних Сил України. Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України. Громадянам, які перебувають на військовому обліку, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу посадової особи, визначеної у частині третій цієї статті.
В судовому засіданні встановлено, що 15 квітня 2015 року Військовим комісаром Маневицько Любешівського ОРВК ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 30, оскільки ОСОБА_1 о 9 годині 15 квітня 2015 року, перебуваючи на робочому місці ПП «Юрземсервіс», категорично відмовився від отримання повістки та підписання в розписці про її одержання для проходження медичної комісії та уточнення облікових даних, чим порушив ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ч. 1 ст. 210-1 КУпАП. Від пояснень та підпису в протоколі відмовився (а.с. 14, 17). Факт відмови ОСОБА_1 від вручення повістки зафіксований відповідним актом від 15 квітня 2015 року у складі комісії, що проводила оповіщення з врученням повісток, виписаних Маневицько Любешівським об`єднаним районним війковим комісаріатом військовозобов`язаним на території Маневицьокї селищної ради (а.с. 15).
Згідно постанови № 30 про накладення адміністративного стягнення, винесеної ТВО Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 20 квітня 2015 року на підставі протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с. 2).
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів, в т.ч. фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Допитані в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожен зокрема, в судовому засіданні пояснили, що були включені в комісію оповіщення на виконання вимог Закону України «Про мобілізацію та мобілізацій підготовку», а тому за місцем роботи позивача вручали йому повістку для уточнення облікових даних та проходження медичної комісії, однак ОСОБА_1 відмовився від її отримання, мотивуючи тим, що на даний час перебуває на лікуванні в Волинській обласній клінічній лікарні. Проте, ні на момент відмови від отримання повістки, ні на момент розгляду протоколу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_1 не були надані підтверджуючі документи про необхідність лікування. Крім того, вказали, що після відмови позивача усно повідомили його про дату, час та місце розгляду справи, а також про адміністративну відповідальність.
Із розписки про одержання повістки на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що від її отримання він відмовився, зазначивши, що на даний час проходить лікування в обласних лікувальних закладах, про що власноручно підписався (а.с. 17).
Крім того, пояснення вказаних свідків в судовому засіданні підтвердила своїми поясненнями представник позивача ОСОБА_8 , яка вказала, що позивач повістку не отримував, оскільки відмовився від її одержання, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності вона отримала поштовим зв`язком. Вважає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.
Представником відповідача належним чином було підтверджено факт умисної відмови позивача від отримання повістки для уточнення облікових даних та проходження медичної комісії, що потягло за собою наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.
Зважаючи, що служба по мобілізації, як і строкова, здійснюється не за бажанням і це є обов`язком, який визначений ст. 65 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, а ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 71 КАС України не наведено достатніх та належних доказів в підтвердження неправомірності оскаржуваної постанови, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову.
На підставі ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізацій підготовку», керуючись ст. 65 Конституції України, ст.ст. 2, 9, 10, 11, 71, 159-163, 167, 171-1 КАС України, ст.ст. 210-1, 245, 252, 287 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Маневицько - Любешівського об`єднаного районного військового комісаріату про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська