Справа № 813/6742/13-а
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 р. № 876/1578/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

представника позивача Саврука О.К.,

представника третьої особи Калина М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу державного професійно-технічного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне училище автомобільного транспорту та будівництва» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2014 року в адміністративній справі № 813/6742/13-а за позовом професійно-технічного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне училище автомобільного транспорту та будівництва» до Державної фінансової інспекції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Львівська обласна організація профспілки працівників освіти і науки України, про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 року Державний професійно-технічний навчальний заклад «Міжрегіональне вище професійне училище автомобільного транспорту та будівництва» (надалі - ДПТНЗ «МВПУ АТБ») звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та, з уточненням позовних вимог, просив визнати незаконною, необґрунтованою та скасувати вимогу Державної фінансової інспекції у Львівській області (надалі - ДФІ у Львівській області) від 14.08.2013 року № 03-15м/6224 «Про усунення недоліків за наслідками ревізії» в частині щодо стягнення зайво сплачених коштів з осіб, які їх отримали безпідставно, а саме - з 35 педагогічних працівників училища на загальну суму 50 660 грн, або відшкодування порушення за рахунок винних осіб, які допустили зайві грошові виплати.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що у зв'язку з проведенням фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу на підставі листа Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 26.08.2011 року № 1/9-648 в училищі було збільшено тижневе навантаження до 36 годин, зменшено тривалість зимових канікул та кількість годин, що відводилася на державну підсумкову атестацію. В результаті цього навчальний план 2011/2012 року було виконано за дев'ять місяців замість належних десяти. Проте, нарахування заробітної плати викладачам училища залишалося незмінним, з розрахунку середньомісячної заробітної плати викладачам.

У червні 2012 року викладачі займалися організаційною та методичною роботою, обладнанням кабінетів, профорієнтацією тощо, згідно з затвердженими планами роботи на цей місяць, тобто виконували додаткову роботу. Тому оплату праці викладачам училища за червень 2012 року проведено виходячи з заробітної плати за тарифікацією і додатково, відповідно до п.79 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України 27.05.1993 року № 102, оплачено години викладацької роботи виконані протягом навчального року зверх зменшеного річного навантаження.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржив позивач, який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не грунтуються на належних доказах. Тому просив скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тими ж аргументами, що й вимоги позовної заяви. Крім того, зазначає, що вимога ДФІ у Львівській області не грунтується на нормах трудового законодавства і тому її виконання є неможливе.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (надалі - Закон № 2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (надалі - Положення, Держфінінспекція відповідно), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до підпунктів 15 та 21 пункту 6 Положення, які узгоджуються із приписами пунктів 7 та 10 статті 10 Закону № 2939-XII, Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, у період з 25 червня по 31 липня 2013 року ДФІ у Львівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДПТНЗ «МВПУ АТБ» за період з 01.05.2011 року по 31.05.2013 року, за результатами якої складено акт № 03-21/20 від 31.07.2013 року.

Ревізією правильності нарахування заробітної плати педагогічним працівникам встановлено окремі порушення, які призвели, зокрема, до переплати заробітної плати, внаслідок чого училищу завдано збитків на суму 69 053,86 грн (із яких позивач оспорює суму 50 660 грн).

На підставі акта перевірки та відповідно до встановлених порушень ДФІ у Львівській області надіслала ДПТНЗ «МВПУ АТБ» листа за № 03-15м/6224 від 14.08.2013 року «Про усунення недоліків за наслідками ревізії», де вказала на необхідність стягнення зайво сплачених коштів з осіб, які їх отримали безпідставно в порядку та розмірах встановлених стаття 127 та 136 КЗпП України. У разі пропуску встановленого строку відшкодувати порушення за рахунок винних осіб, які допустили зайві грошові виплати.

За приписами статті 28 Закону України «Про професійно-технічну освіту» робочий час викладачів професійно-технічних навчальних закладів визначається згідно з обсягом навчального навантаження та позаурочної навчально-методичної, організаційної та виховної роботи серед учнів та слухачів.

Порядок обчислення заробітної плати працівників освіти визначається Інструкцією про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.93 р. № 102 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 травня 1993 року за № 56 (надалі - Інструкція), згідно із абзацом шостим пункту 63 якої навчальне навантаження викладачам вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації та професійно-технічних освітніх закладів визначається один раз на рік до початку навчального року.

Відповідно до абзацу першого пункту 78 Інструкції середня місячна заробітна плата викладачам вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації та професійно-технічних навчальних закладів визначається шляхом множення годинної ставки викладача на встановлений йому обсяг річного навантаження і ділення цього добутку на 10 навчальних місяців. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячної ставки заробітної плати на середньомісячну норму навчального навантаження (72 години). Встановлена середньомісячна заробітна плата виплачується викладачу за роботу протягом навчального року, включаючи час роботи в період канікул, що не збігається з відпусткою.

Пунктом 79 Інструкції визначено, що у випадках, коли викладачі відповідно до діючого законодавства або з незалежних від них причин звільняються від навчальних занять (відпустка, відрядження, тимчасова непрацездатність, відволікання учнів на сільгоспроботи, зимові канікули тощо), встановлений їм обсяг річного навантаження зменшується на 1/10 частину за кожний повний місяць відсутності на роботі або відсутності занять із зазначених причин (за неповний місяць - виходячи з відповідної кількості робочих днів).

Встановлена викладачам на початку навчального року середня місячна заробітна плата в зазначених випадках зменшуватись не повинна. Години викладацької роботи, виконані викладачем протягом навчального року зверх зменшеного річного навантаження, оплачуються додатково за годинними ставками після виконання зменшеного навчального навантаження.

Зменшення навчального навантаження не проводиться за час відрядження викладача для проведення навчальних занять в іншій місцевості (наприклад, у філіалі навчального закладу), а також за час чергової відпустки, якщо навчальний процес триває протягом всього календарного року і відпустка в зв'язку з цим може надаватись не тільки в період літніх канікул.

Якщо протягом навчального року навчальне навантаження викладача зменшується з незалежних від нього причин (зміни в навчальних планах, злиття груп тощо), до кінця навчального року йому виплачується середня місячна заробітна плата, встановлена на початку цього навчального року, за умови довантаження іншою організаційно-педагогічною роботою (пункт 81 Інструкції).

Із матеріалів справи видно, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України № 686-р від 13.07.2011 року «Деякі питання завершення 2011/2012 навчального року у зв'язку з проведенням в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 з футболу» та листа Міністерства освіти і науки молоді та спорту України № 1/9-648 від 26.08.2011 року «Щодо організації навчально-виробничого процесу у професійно-техніч-них навчальних закладах у 2011/2012 навчальному році», де зазначено про необхідність організувати закінчення 2011/2012 навчального року до 25 травня, забезпечивши належне виконання навчальних планів і програм, для чого внести відповідні зміни до графіку навчального процесу, директор ДПТНЗ «МВПУ АТБ» видав наказ № 219 від 05.09.2011 року щодо внесення змін до графіку навчального процесу, зокрема про збільшення тижневого навантаження до 36 годин; зменшення тривалості зимових канікул; зменшення кількості годин, що відводяться на ДПА; коригування часу проходження виробничої практики та виробничого навчання; перегляд програми виробничого навчання. Також наказом передбачено розробку плану роботи педагогічного колективу на червень 2012 року.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду, що тарифікаційні списки викладачів та інших педагогічних працівників училища з 01.09.2011 р. (на 2011/2012 навчальний рік) затверджено з розрахунку середньомісячної заробітної плати викладачам, визначеної відповідно до пункту 78 Інструкції - шляхом множення годинної ставки викладача на встановлений йому обсяг річного навантаження і ділення цього добутку на 10 навчальних місяців. Тобто, обсяг годин, який припадав на червень 2012 року було включено при розподілі річного навантаження, середньомісячна заробітна плата викладачам визначена з урахуванням навчального навантаження, що припадало на червень 2012 року.

Всупереч зазначеним вище нормам законодавства, листу та встановленим обставинам, 05.06.2012 р. директор ДПТНЗ «МВПУ АТБ» видав наказ № 149 про зменшення обсягу річного навантаження та про додаткову оплату годин викладацької роботи виконаних викладачами протягом навчального року понад зменшене річне навантаження.

Тобто, заробітну плату заробітну плату викладачам училища за червень 2012 року було нараховано виходячи із середньої зарплати за тарифікацією і додатково за години педагогічної роботи, зменшені на 1/10 річного навантаження, які належало вичитати в червні при умові невнесення змін до графіку навчального процесу та які були вже вичитані протягом вересня 2011 - травня 2012 року, що підтверджується розрахунком зарплати викладачів училища виплачено за період літніх канікул.

Судом було встановлено, що при нарахуванні додаткових виплат керівник позивача керувався пунктом 79 Інструкції, оскільки викладачі з незалежних від них причин були звільнені від навчальних занять у червні 2012 року, однак виконувати інші види робіт, що підтверджується планом роботи колективу на травень - червень 2012 року.

Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції, таке звільнення викладачів від навчальних занять в училищі не відбулося, тому підстав для застосування пункту 79 Інструкції не було.

З огляду на зазначене, а також те, що зменшення річного навантаження у навчальному закладі не відбулося, колегія суддів апеляційного суду відхиляє покликання апелянта щодо протиправності дій ДФІ у Львівській області як безпідставні.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу державного професійно-технічного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне училище автомобільного транспорту та будівництва» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2014 року в адміністративній справі № 813/6742/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.В.Ільчишин

Ухвала в повному обсязі складена 08 травня 2015 року.