Справа № 2а-10480/12/1370
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 р. № 876/3841/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2013 року в адміністративній справі № 2а-10480/12/1370 за позовом управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пустомитівському районі Львівської області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2012 року управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області (далі - УПФУ в Пустомитівському районі) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Пустомитівському районі Львівської області (далі - ВВД ФССНВ в Пустомитівському районі) про зобов'язання відповідача прийняти до відшкодування виплачені суми пенсії та включити до щомісячних актів звірок суми пенсії громадянина ОСОБА_2 за вересень - листопад 2012 року в сумі 2595,87 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що всупереч вимогам законодавства відповідач відмовився підписати акти звірок в частині спірної суми, посилаючись на те, що нещасний випадок на виробництві стався за межами України, тому він не зобов'язаний здійснювати відшкодування цих витрат.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило УПФУ в Пустомитівському районі, яке вважає, що при винесенні постанови судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно досліджені та з'ясовані всі обставини у справі, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просило скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тими ж аргументами, що й вимоги позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, з коштів Пенсійного фонду України отримано пенсію громадянином ОСОБА_2 за вересень 2012 року в сумі 857,17 грн, за жовтень 2012 року в сумі 869,35 грн, за листопад 2012 року в сумі 869,35 грн; всього на загальну суму 2595,87 грн. Відповідач відмовився від підписання актів звірок, оскільки вважає, що діючим законодавством України відшкодування виплат, зазначених у актах звірки, не передбачено.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що при наявності спору між суб'єктами владних повноважень та недосягненні згоди щодо підписання актів, спір повинен вирішуватись шляхом подання адміністративного позову про стягнення відповідних коштів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - Основи) загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимча-сової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обста-вин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Види загальнообов'язкового державного соціального страхування в Україні визначе-ні статтею 4 Основ, а відносини, що виникають за зазначеними видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Стаття 25 Основ передбачає види соціальних послуг та матеріального забезпечення, а пункт 4 цієї статті передбачає види соціальних послуг та матеріального забезпечення, які надаються за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Частиною 3 цієї статті передбачено, що доповнення цих переліків можуть здійснюватись законами України з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статті 21 та 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (надалі - Закон № 1105-ХІV) передбачають обов'язок ФССНВ відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі його смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до частини 8 статті 34 Закону № 1105-ХІV у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе ФССНВ згідно з порядком проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 року № 826.

Крім того, відповідно до пункту 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4.03.2003 р. № 5-4/4 (далі - Порядок № 5-4/4) встановлено перелік виплат, які відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду.

Таким чином, витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійних захворювань та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України як належного страховика.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного права не відповідає змісту прав УПФУ в Пустомитівському районі щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відносини стосовно відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України витрат Пенсійного Фонду регулюються Порядком № 5-4/4, який не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірок розрахунків розраховане на відсутність спору.

У разі незгоди відповідача прийняти до відшкодування виплачені суми пенсії та включити до щомісячних актів звірок суми цієї пенсії, спір повинен розглядатися в судах адміністративної юрисдикції шляхом подання позову про стягнення відповідних коштів.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що розглядаючи спір місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2013 року в адміністративній справі № 2а-10480/12/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.В.Ільчишин