Справа № 804/2184/15
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 р. Справа № 804/2184/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Наталії Василівни
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області до Міжрайонної профпатологічної медико-соціальної експертної комісії м. Кривий Ріг про визнання недійсним акту огляду МСЕК ОСОБА_2, -
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міжрайонної профпатологічної медико-соціальної експертної комісії в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, в якому, просить визнати недійсним заключення Міжрайонної профпатологічної медико-соціальної експертної комісії про встановлення 30 % стійкої втрати професійної працездатності пенсіонерці за віком ОСОБА_2.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 є пенсіонеркою за віком, не працює і тому не є суб'єктом страхування в системі загальнообов'язкового соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а тому позбавлена права на отримання страхових виплат.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі у письмовому провадженні, яке міститься в матеріалах справи.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується матеріалами справи. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи із його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.
Згідно статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 23.02.2010 р. комісією з розслідування професійного захворювання у складі: голови - ОСОБА_3 членів комісії: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, було проведено розслідування випадку хронічного професійного захворювання, за результатами якого складено акт розслідування хронічного професійного захворювання відносно ОСОБА_2 (форма П-4).
Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 23.02.2010 року, встановлено, що причиною професійного захворювання ОСОБА_2 стала робота на протязі 28 років та 8 місяців в умовах важкої фізичної праці, вимушеної робочої пози. Працюючи з 01.01.2009 по 08.10.2009 року електрозварником ручного зварювання в ТОВ «Кривбасремонт» на спеціалізованій дільниці №15 з ремонту технологічного устаткування ЦВО-2 ВАТ «Північного ГЗК» виконувала роботи по зварюванню складних і відповідальних апаратів, вузлів, конструкції на випалювальних машинах, змішувачах і віброжолобах у всіх просторових положеннях зварювального шва в діючих цехах згідно вимог технологічних карт, інструкцій з охорони праці та при цьому, через недосконалість робочого місця умови праці характеризувалися важкою фізичною працею та вимушеною робочою позою.
17.03.2010 року Міжрайонною профпатологічною медико-соціальною експертною комісією проведено огляд громадянки ОСОБА_2, за результатами якого видано виписку з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги до довідки серії 10 ААА № 002237.
Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання та виписки з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 17.03.2010 року Міжрайонною профпатологічною медико-соціальною експертною комісією було проведено первинний огляд ОСОБА_2 та встановлено ступінь втрати професійної працездатності у 30 відсотків з 09.03.2010 року до безстроково, у зв'язку з професійним захворюванням, діагноз: радикулопанія попереково-крижова (L5-S1) справа, на фоні остеохондрозу попереково-крижового відділу хребта, з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим та м'язово-тонічним синдромами, рецидивуючий перебіг. Код:М54.1.
При вирішенні даного адміністративного позову, суд виходить з наступного.
У розумінні статті 1 Закону України від 6 жовтня 2005 року № 2961-IV "Про реабілітацію інвалідів в Україні" медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.
Статтею 3 Закону України від 21 березня 1991 року № 875-XII "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" інвалідність, як міра втрати здоров'я, визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.
Медико-соціальну експертизу відповідно до абзацу першого пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров'я при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Комісії перебувають у віданні Міністерства охорони здоров'я України і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі; міські, міжрайонні, районні комісії (абзац третій пункту 4 згаданого Положення).
Абзац четвертий пункту 10 цього Положення визначає, що комісія складається з представників Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства соціальної політики України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби Служби безпеки України та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості та, у разі потреби, працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.
Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України від 6 жовтня 2005 року № 2961-IV "Про реабілітацію інвалідів в Україні" рішення медико-соціальних експертних комісій є обов'язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними установами незалежно від типу і форми власності.
За змістом статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, відповідні суми грошової допомоги і пенсії.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.
Відповідно до преамбули закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року N 1105-XIV (далі - Закон України N 1105-XIV) страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.
Дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання (далі - підприємства), у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.(ст.2 Закону України N 1105-XIV)
Професійне захворювання є страховим випадком також у разі його встановлення чи виявлення в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів. (ч.4 ст.13 Закону України N 1105-XIV)
Ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги. (ч.1 ст.30 Закону України N 1105-XIV)
Огляд потерпілого проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту профпатології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури (ч.1 ст.30 Закону України N 1105-XIV).
Процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності встановлено Положенням про медико-соціальну експертизу (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи».
Згідно пункту 3 Положення медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 № 1112, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.
Відповідно до пункту 4 вищевказаного Положення, медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров'я при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Виходячи з аналізу наведених правових норм, відповідач має право встановлювати ступінь втрати працездатності лише щодо осіб, які є працездатними.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, щодо якої встановлено відповідачем 30% втрати професійної працездатності, на час здійснення огляду досягла пенсійного віку та отримувала пенсію за віком, тобто за визначенням ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є непрацездатною особою.
Отже, у відповідача були відсутні правові підстави для встановлення непрацездатній ступеню втрати професійної працездатності.
Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем прийнято заключення про встановлення 30% стійкої втрати професійної працездатності пенсіонерці за віком ОСОБА_2 з порушенням встановленого законом порядку, що є підставою для визнання його недійсним.
Таким чином, адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області до Міжрайонної профпатологічної медико-соціальної експертної комісії в м.Кривому Розі Дніпропетровської області про визнання недійсним акту огляду МСЕК ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати недійсним заключення Міжрайонної профпатологіної медико-соціальної експертної комісії про встановлення 30% стійкої втрати професійної працездатності пенсіонерці за віком ОСОБА_2.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко