Справа № 332/998/15-а
Суддя: Федоренко О. І.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/998/15-а
Провадження № 2-а/332/47/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015 м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Федоренко О.І.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, третя особа - Міське комунальне підприємство «Основаніє» про визнання дій неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, третя особа - Міське комунальне підприємство «Основаніє» про визнання дій неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії. В позові зазначено, що позивачка звернулася до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району із заявою щодо приватизації кімнати площею 20,52 кв.м у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до заяви я просила передати мені у власність зазначену вище кімнату. Листом від 22.01.2015 № Г-0020 Районної адміністрації Запорізького міської ради по Заводському району в приватизації квартири було відмовлено та повернуто документи, оскільки до заяви не були додані довідка с місця проживання в період з 01.01.1993 по 29.04.1993, довідка ВАТ «Ощадбанк» про невикористання житлового чеку або про його використання, довідка з органів приватизації за вказаний період, довідка з органу приватизації про використання права приватизації за адресою: М.Дніпропетровськ, АДРЕСА_2, а також копія ордеру про надання кімнати АДРЕСА_3. На підставі викладеного у зв'язку із відсутністю повного пакету документів позивачці було відмовлено в оформленні приватизації. Просить в позові визнати протиправними дії Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району та вчинити певні дії.

В судове засідання сторони не з'явились.

Позивачка через канцелярію надала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила справу розглянути без її участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, ніяких заяв та клопотань не надходило.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без нього, позов визнав повністю.

У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, проаналізувавши та дослідивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі ордеру №275 від 09.07.2008 року мій вітчим ОСОБА_2 вселився у кімнату площею 20,52 кв.м в квартирі АДРЕСА_1 в м.Запоріжжі. Разом з ОСОБА_2.в квартирі мешкала його дружина - мати позивачки - ОСОБА_3. 13.01.2009 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було розірвано, але ОСОБА_3 продовжувала мешкати у зазначеній квартирі.

Заочним рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 04.04.2012 року по справі №0809/1599/2012 ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_4 (а.с.16).

З 12.03.2009 року позивачка зареєстрована та мешкає за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї наймача квартири та займані ними приміщення від 05.09.2014 №370 (а.с.8). На теперішній час особовий рахунок на квартиру переоформлений на її ім'я.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 5 ст.8 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Відповідно до п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 за № 109/17404, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Маючи намір реалізувати своє право на приватизацію житла, позивачка звернулася до відповідача із заявою про приватизацію квартири, але згідно листа від 23.01.2015 №Г-0020 на підставі п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян їй було відмовлено, зокрема, через відсутність копії ордеру на вказану квартиру та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.15 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР) до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення.

Відповідно до ст.58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з пунктами 69, 71 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім'ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру.

Як зазначалося вище, позивачка проживає та зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, та займає кімнату площею 20,52 кв.м. Інших осіб, які б проживали або були тимчасово відсутні, в кімнаті немає.

Крім того, згідно з довідками АТ «Ощадбанк» від 10.06.2013, 13.05.2014 житлові чеки позивачка не використовувала, тобто право на приватизацію житла нею реалізовано не було.

Отже, ОСОБА_1 на законних підставах користуєся кімнатою площею 20,52 кв.м у квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за вказаною адресою, до теперішнього часу не реалізувала своє право на безоплатну передачу у власність житла. Ордер для вселення в квартиру видавався її вітчиму. Законодавство України не передбачає позбавлення членів сім'ї наймача права користування житловим приміщенням у разі визнання наймача таким, що втратив права користування житловим приміщенням, та не обмежує їх можливості у зв'язку з цим реалізувати своє право на приватизацію квартири.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Тобто, відмова в приватизації квартири може ґрунтуватися тільки на підставах, визначених законом.

Відмова відповідача у приватизації квартири не містить посилання на конкретну норму закону, згідно з якою відсутність у громадянина копії ордеру на квартиру позбавляє його права на приватизацію житла, тому є протиправною.

Разом з цим суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача оформити приватизацію спірної квартири не підлягають задоволено, оскільки з цього питання відсутній предмет спору.

Керуючись ст.ст. 6,17,71,94,104-106, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району щодо відмови ОСОБА_1 в передачі у власність кімнати площею 20,52 кв.м у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, у зв'язку з відсутністю копії ордера про надання кімнати.

Зобов'язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району у встановленому Законом України «Про приватизаціюдержавного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482-ХІІ порядку прийняти пакет документів про передачу у власність ОСОБА_1 кімнати площею 20,52 кв.м у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, без ордера на жиле приміщення.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.І.Федоренко