Справа № 823/788/15
Суддя: Л.В.Трофімова
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

20 травня 2015 року м. Черкаси Справа № 823/788/15

10 годин 26 хвилин

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., за участі секретаря - Роя О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 823/788/15

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (надалі - позивачі) [позивачі - не прибули]

до Головного управління Держземагентства у Черкаській області (надалі - ГУ Держземагентства у Черкаській області) [представник відповідача - Сіроштан О.М. за довіреністю]

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, прийняв ухвалу.

Позивачі, звернувшись до суду з адміністративним позовом до ГУ Держземагентства у Черкаській області, просять:

- визнати протиправними дії ГУ Держземагентства у Черкаській області щодо відмови у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності у приватну власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства розташованої у адміністративних межах Кам'янської міської ради Кам'янського району за межами населеного пункту;

- зобов'язати ГУ Держземагентства у Черкаській області розглянути надані ОСОБА_1 документи щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності у приватну власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства розташованої у адміністративних межах Кам'янської міської ради Кам'янського району за межами населеного пункту;

- визнати протиправними дії ГУ Держземагентства у Черкаській області щодо відмови у наданні дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності у приватну власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства розташованої у адміністративних межах Кам'янської міської ради Кам'янського району за межами населеного пункту;

- зобов'язати ГУ Держземагентства у Черкаській області розглянути надані ОСОБА_2 документи щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності у приватну власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства розташованої у адміністративних межах Кам'янської міської ради Кам'янського району за межами населеного пункту;

- визнати протиправними дії ГУ Держземагентства у Черкаській області щодо відмови у наданні дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності у приватну власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства розташованої у адміністративних межах Кам'янської міської ради Кам'янського району за межами населеного пункту;

- зобов'язати ГУ Держземагентства у Черкаській області розглянути надані ОСОБА_3 документи щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності у приватну власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства розташованої у адміністративних межах Кам'янської міської ради Кам'янського району за межами населеного пункту.

Позивачі у судове засідання не прибули, свого представника не направили, звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності на підставі доказів та документів наявних у матеріалах справи (а.с.55).

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши клопотання та позицію представника відповідача про закриття провадження у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі належить закрити з огляду на таке.

Частиною 1 ст.6 КАС України встановлено право кожної особи у порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із правовою позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у постановах від 16.12.2014, 17.02.2015. 24.02.2015 спір щодо захисту прав, що виникають із земельних відносин, (у т.ч. щодо оскарження дозволів та відмови у наданні дозволів на виготовлення проекту землеустрою) має не публічний, а приватно - правовий характер. Тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - у порядку цивільного судочинства. Така правова позиція відображена у постанові пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) (надалі - Постанова №7).

Відповідно до абз.2 п.2 Постанови №7 зазначено, що виходячи з положень ст. 8, 124 Конституції, ст. 26, 30, 87 - 90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143 - 146, 149, 151, 153 - 158, 161, 210, 212 Земельного кодексу України, глав 27, 33, 34 Цивільного кодексу України, ст.15 Цивільного процесуального кодексу України, ст.12 Господарського процесуального кодексу України судам підсудні справи за заявами, зокрема про визнання недійсною відмови у розгляді заяв громадян про безоплатну передачу у власність (приватизацію) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського й особистого селянського господарства, садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, дачного будинку та індивідуального гаража.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із земельних відносин відповідно до п.1 ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 №1618-ІV.

Предметом спору у даній справі є визнання протиправними дій ГУ Держземагентства у Черкаській області щодо відмови у наданні дозволу позивачам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності у приватну власність для ведення особистого селянського господарства та зобов'язання відповідача розглянути надані позивачами документи щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою проо відведення земельної ділянки із земель державної власності у приватну власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Підставою для прийняття рішень про відмову у наданні дозволу позивачам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності у приватну власність для ведення особистого селянського господарства зазначено те, що земельні ділянки, що позивачі мають намір отримати у власність, входять до складу земельної ділянки, що передана громадянам для ведення городництва, що унеможливлює вирішення питання про надання дозволу позивачам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - ЄКПЛ) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12.10.1978 зазначив, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 ЄКПЛ передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що належить до розгляду судом іншої юрисдикції.

Беручи до уваги, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, що полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч.1 ст.6 ЄКПЛ.

Згідно із висновком Верховного суду України, викладеному у постанові від 24.02.2015 у справі №21-34а15 (відповідно до ст.2442 КАС України обов'язковий для врахування всіма судами України), вбачається таке: у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передання земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, розгляд і вирішення справи неповноважним судом. Розгляд і вирішення справи неповноважним судом має місце, зокрема внаслідок порушення правил визначення юрисдикції та підсудності справ.

Згідно із п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Оспорення результату волевиявлення державного органу з приводу розпорядження землею знаходиться поза сферою адміністративного судочинства. Суд дійшов висновку про наявність підстав закриття провадження у справі.

Враховуючи положення ч.2 ст.157 КАС України суд роз'яснює позивачам, що даний спір підсудний місцевому загальному суду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 та ч.2 ст.157 КАС України, п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Головного управління Держземагентства у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп., сплачений згідно квитанції від 02.04.2015 платіж №156.

Повернути ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп., сплачений згідно квитанції від 02.04.2015 платіж №155.

Повернути ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) судовий збір у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп., сплачений згідно квитанції від 02.04.2015 платіж №154.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Черкаський окружний адміністративний суд у порядку, передбаченому ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя Л.В.Трофімова