Справа № 732/276/15-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 732/276/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Карпинська Н.М. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області на постанову Городянського районного суду Черкаської області від 31 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області про зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Городянського районного суду Черкаської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області про зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з дати відмови.

Постановою Городянського районного суду Черкаської області від 31 березня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права при неповному та не всебічному встановленні всіх обставин справи, просив його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач 17 квітня 2014 року звернулась до відповідача з заявою про надання їй пенсії на пільгових умовах на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», посилаючись на ту обставину, що діяльність Городнянського дитячого обласного психоневрологічного санаторію була пов'язана з наданням психоневрологічної допомоги.

Листом територіальне відділення Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило позивачці у наданні пенсії та роз'яснило, що у подвійному розмірі можливо лише зарахування періодів роботи до 01.06.1994 року та з 01.01.1995 по 31.12.1995 року, що не дає їй права на пенсію на пільгових умовах.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пільговий стаж позивача та періоди її роботи в Городнянському дитячому обласному психоневрологічному санаторії дає право позивачу на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

До списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком ( по старості ) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, та в послідуючому до прийнятого списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, який діяв до 2003 року, включено молодший медичний персонал, до якого входять палатні санітарки, які безпосередньо обслуговують хворих в психіатричних (психоневрологічних) лікувально-профілактичних закладах і відділеннях будинків дитини.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, пільговий стаж ОСОБА_2 та періоди її роботи в Городнянському дитячому обласному психоневрологічному санаторії дає право позивачу на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Крім того, постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2014 року, що набрала законної сили, позовні вимоги задоволено: зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області зарахувати ОСОБА_2 періоди її роботи з 13.04.1993 року по 31.12.2000 року та з 03.05.2001 року по 30.09.2001 року в Городнянському обласному дитячому психоневрологічному санаторії у подвійному розмірі.

Постанова Городнянського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2014 року фактично виконана у повному обсязі, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 46434511. Періоди роботи з 13.04.1993 року по 31.12.2000 року та з 03.05.2001 року по 30.09.2001 року в Городнянському обласному дитячому психоневрологічному санаторії у подвійному розмірі зараховані позивачу.

З протоколу № 910564 від 12.02.2015 року встановлено, що загальний трудовий стаж позивача складає 36 років 8 місяців 20 днів, однак пенсія позивачу так і не нарахована, що підтверджено письмовими поясненнями представника відповідача викладених у запереченнях на позов (а.с.20-21) з посиланням на те, що судовим рішенням не було зобов'язано управління призначати позивачу пенсію.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалене законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції, та, як суб'єкт владних повноважень - не довів правомірність своїх дій.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області залишити без задоволення, а постанову Городянського районного суду Черкаської області від 31 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.