Справа № 2а-709/10/1370
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № 876/5351/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Бєлкіної Н.І.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2014р. в адміністративній справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобов'язання виконати припис та демонтувати самочинну прибудову до квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

21.01.2010р. позивач Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл. звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому, із урахуванням поданої під час розгляду справи заяви про уточнення позовних вимог, просила зобов'язати відповідача ОСОБА_1 виконати припис № 12/61 від 20.11.2009р., а саме: демонтувати прибудову до квартири АДРЕСА_1 (а.с.3-5, 27).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2014р. заявлений позов задоволено; зобов'язано відповідача ОСОБА_1 виконати вимоги припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл. № 12/61 від 20.11.2009р., а саме: демонтувати самовільну прибудову до квартири АДРЕСА_1 (а.с.97-100).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила позивач ОСОБА_1, яка покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.104-106).

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що судом не враховано отримання апелянтом дозволу на виготовлення проекту добудови балкону до спірної квартири; отримавши цей дозвіл, апелянт правомірно здійснила добудову. Також ДП «Західний експертно-технічний центр національного науково-дослідного інституту промислової безпеки та охорони праці» надав висновок від 14.07.2010р. про задовільний технічний стан добудованої лоджії; жодних заперечень і скарг стосовно проведення добудови від сусідів не надходило.

У зв'язку із реорганізацією Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл., судом апеляційної інстанції в порядку ст.55 КАС України допущено заміну відповідача його правонаступником - Державною архітектурно-будівельною інспекцією України (а.с.115-120).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є:

1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права;

2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Як встановлено судом першої інстанції, 19.11.2009р. позивачем проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з приводу прибудови до квартири АДРЕСА_1 про що складено Акт проведення перевірки № 12/74 (а.с.10).

Перевіркою встановлено, що відповідачем здійснено самовільну прибудову до спірної квартири без дозволу на виконання будівельних робіт, чим не дотримані вимоги ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій»; вказану добудову проведено на землях спільної власності територіальних громад с.Черляни.

20.11.2009р. позивачем винесено припис № 12/61, яким було запропоновано відповідачу в 30-тиденний термін з дня отримання припису демонтувати самочинну прибудову до квартири АДРЕСА_1 (а.с.8).

28.12.2009р. позивачем проведено перевірку виконання вимог припису № 12/61 від 20.11.2009р., про що складено Акт № 12/122 від 28.12.2009р.; проведеною перевіркою з'ясовано, що вимоги вказаного припису не виконані і будівельні роботи не проводяться (а.с.6).

Розглядувані правовідносини Законами України «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Зокрема, відповідно до ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному статтею 24 Закону України «Про планування і забудову територій».

Згідно ст.27 цього Закону замовники (забудовники) та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані, зокрема, забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою; не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону.

Приписами ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Під час проведення перевірки позивачем з'ясовано, що відповідачем виконані роботи по спірній прибудові без погодження проектної документації, без виділеної земельної ділянки та без дозволу на виконання будівельних робіт.

Таким чином, відповідачем здійснено самочинне зведення об'єкта - прибудову до квартири АДРЕСА_1

Доказів на спростування вказаного порушення закону відповідачем не надано, не здобуто таких під час судового розгляду справи.

Окрім цього, відповідачем не виконано вимог припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл. № 12/61 від 20.11.2009р. щодо демонтажу самочинної прибудови до квартири АДРЕСА_1

Також вказаний припис не оскаржувався відповідачем в адміністративному чи судовому порядку.

Додатково колегія суддів враховує, що згідно рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 27.06.2013р. у цивільній справі № 441/87/13-ц відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 та інших осіб до Городоцької районної ради Львівської обл., Городоцької міської ради Львівської обл., третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл., Угрівська сільська рада Городоцького району Львівської обл., про визнання права власності на самовільно прибудовану лоджію площею 12,6 кв.м до квартири АДРЕСА_2 (а.с.81-82). Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської обл. від 27.02.2014р. вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 та інших осіб відхилено (а.с.83-84).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову.

Між тим, на думку колегії суддів, вірно вирішивши справу по суті, суд першої інстанції допустив помилкове застосування вимог матеріального та процесуального закону, що стверджується наступним.

Відповідно до п.5 Положення про інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, мм.Києві і Севастополі, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України № 317 від 19.11.2007р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), інспекції державного архітектурно-будівельного контролю мають право в установлених законодавством випадках проводити перевірку об'єктів будівництва і підприємств, що виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, незалежно від форм власності щодо дотримання вимог законодавства з питань, що належать до їх компетенції; давати у межах своїх повноважень замовникам, проектним і будівельним організаціям, підприємствам, що виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, обов'язкові для виконання приписи щодо усунення фактів порушень вимог законодавства, державних стандартів, будівельних норм і правил, технічних умов, затверджених проектних рішень, місцевих правил забудови населених пунктів, вносити замовникам пропозиції щодо припинення фінансування об'єктів будівництва на період до усунення виявлених у результаті здійснення державного архітектурно-будівельного контролю недоліків.

Згідно з ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час відкриття провадження у справі) у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Таким чином, зміст розглядуваних позовних вимог фактично зводиться до вимоги Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл. щодо зобов'язання відповідача провести знесення самочинно збудованого об'єкта.

При цьому, припис є обов'язковою до виконання у визначені строки письмовою вимогою посадової особи органу державного нагляді (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства (ч.8 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності).

З наведеного слідує, що припис інспекції державного архітектурно-будівельного контролю спрямований на корегування діяльності особи, яка проводить будівельні роботи, та приведення її у відповідність з вимогами законодавства. У цій частині припис є обов'язковим до виконання.

Стосовно знесення самочинно збудованого об'єкта, то про таку необхідність може бути вказано у приписі, однак забезпечення виконання таких дій не може бути здійснено шляхом вимоги. Такі дії вчиняються адресатом припису у добровільному порядку або шляхом звернення до суду із відповідним позовом.

Із наведеного слідує, що заявлені позовні вимоги фактично зводяться до знесення самочинного будівництва, при цьому підставою заявлення таких є невиконання спірного припису, у зв'язку з чим резолютивну частину оскаржуваної постанови суду слід змінити.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір, однак помилково застосував норми матеріального та процесуального права, через що оскаржувану постанову слід змінити, виклавши резолютивну частину в новій редакції.

В решті постанова суду прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків прийнятого судом рішення, а тому підстави для його скасування чи зміни у цій частині є відсутніми.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.2 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2014р. змінити, виклавши резолютивну частину останньої в наступній редакції:

«Позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_1 демонтувати самовільну прибудову до квартири АДРЕСА_1

Судові витрати з сторін не стягуються».

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

М.В.Костів