Справа № 825/1251/15-а
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Чернігів Справа № 825/1251/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лобана Д.В.,

при секретарі Новик Н.С.,

за участю представників сторін

від позивача Рилача Ю.В.,

Мордасової В.О.,

від відповідачів Салія Є.В.,

Кравченка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» до митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Міндоходів, Чернігівської митниці Міндоходів, Чернігівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, скасування карток, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить про визнання протиправними та скасування рішень митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 03.11.2014 № 102040000/2014/000054/1; визнання протиправним та скасування рішення митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 07.11.2014 № 102040000/2014/000060/1; визнання протиправним та скасування рішення митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 25.11.2014 № /2014/000065/1; визнання протиправним та скасування рішення митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 04.12.2014 № 102040000/2014/000066/1; визнання протиправним та скасування рішення митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 17.12.2014 № 102040000/2014/000068/1; визнання протиправним та скасування рішення митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 17.12.2014 № 102040000/2014/000069/1; визнання протиправним та скасування рішення митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 18.12.2014 № 102040000/2014/000070/1; скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 02040000/2014/05060; скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102040000/2014/05066; скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 02040000/2014/05071; скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 02040000/2014/05072; скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 02040000/2014/05074; скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 02040000/2014/05075; скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 02040000/2014/05076.

Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що приватне акціонерне товариство «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» в рамках своєї господарської діяльності, імпортує сировину та напівфабрикати для виготовлення готової продукції.

Зокрема, на підставі контракту № 14/02 від 13 травня 2013 року (надалі - Контракт), укладеного з Filtrona Filters Produkts UK Ltd. (в подальшому назва якого була змінена на Essenta Filters Products Limited, надалі - продавець), позивач імпортує фільтропалички для виробництва сигарет (надалі - товар) в кількості та асортименті, що визначаються в додатках Контракту.

На підставі додатків до Контракту позивач, протягом листопада-грудня 2014 року, імпортував фільтропалички для виробництва сигарет, потрійні вугільні фільтропалички з повітряною камерою та ниткою діаметром 7,70 мм (код товару 56012290), партіями на підставі додатку № 6 до Контракту.

Відповідно до п. 5.1. Контракту, поставки товару здійснювались на умовах DAP, Прилуки, Україна, склад покупця (Інкотермс 2010). Згідно з п. 5.8. Контракту, для митного оформлення товару позивач повинен був отримати від продавця оригінали таких документів: товарно-вантажна накладна/авіанакладна/коносамент, рахунок у шести екземплярах, пакувальний лист, копія експортної декларації, сертифікат походження, сертифікат якості.

У п. 6.1. Контракту, передбачалось, що оплата товару проводиться шляхом банківського переказу, після митного оформлення товару в Україні протягом 30 днів з дня розмитнення.

Після прибуття вказаних товарів на митну територію Україну позивач звернувся до митних органів, а саме до виїзної групи митного поста «Прилуки» Чернігівської митниці Міндоходів, для здійснення митного оформлення імпорту та надав документи на продукцію.

Позивач отримав електронне повідомлення від митниці декларанту, в якому позивачеві було запропоновано надати протягом 10 календарних днів додаткові документи для визнання митним органом митної вартості за ціною договору (контракту) відповідно до статті 58 Митного кодексу України (далі - МК України), а саме відповідно до п. 8 частини 3 ст. 53 МК України надати висновок про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару. В електронному повідомленні було також чітко зазначено, що «вразі ненадання декларантом додаткових документів відповідно до частини 2 статті 58 МК України митним органом буде застосований інший метод визначення митної вартості на підставі наявної в митного органу інформації».

На думку позивача митному органу було надано всі необхідні документи, однак відповідачем було оформлено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №02040000/2014/05060 від 03.11.2014, № 102040000/2014/05066 від 07.11.2014, № 102040000/2014/05071 від 25.11.2014, № 102040000/2014/05072 від 04.12.2014, № 102040000/2014/05074 від 17.12.2014, № 102040000/2014/05075 від 17.12.2014, № 102040000/2014/05076 від 18.12.2014, (надалі - «Картки відмови»), та ухвалено рішення про коригування митної вартості товарів № 102040000/2014/000054/1 від 03.11.2014, № 102040000/2014/000060/1 від 07.11.2014, № 102040000/2014/000065/1 від 25.11.2014, № 102040000/2014/000066/1 від 04.12.2014, № 102040000/2014/000068/1 від 17.12.2014, № 102040000/2014/000069/1 від 17.12.2014, № 102040000/2014/000070/1 від 18.12.2014, (надалі - «Рішення»).

Відповідач в усіх своїх рішеннях зазначає причини здійснення коригування - «У зв'язку з відсутністю інформації щодо всіх складових митної вартості. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України для визнання заявленої митної вартості особі, уповноваженій на декларування, було запропоновано додатково надати висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Також зазначено, що висновок не відноситься до даної поставки товару та не містить ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, що призвело до сумнівів правильності визначення митної вартості товару декларантом».

Так само, в рішеннях зазначено: «Попередні методи не застосовано: 1) за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) - наданий експертний висновок від 02.09.2014 № ПК-60 базується на документах, які надаються на товари, що експортуються з митної території України та калькуляцію експортної ціни. Даний висновок не містить ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів».

На підставі викладеного, позивач вважає, що для підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем подано відповідачу усі необхідні документи, передбачені ст. 53 МК України, такі документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення митної вартості товару та серед таких значень відсутні будь-які розбіжності, а тому відповідачем необгрунтовано відмовлено в застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту).

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на письмові заперечення (т. 2 а. с. 67-74).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі Контракту № 14/02 від 13 травня 2013 року (т. 1 а. с. 18-24), укладеного з Filtrona Filters Products UK Ltd. (в подальшому назва якого була змінена на Essentra Filters Products Limited, надалі - «Продавець»), позивач імпортує фільтропалички для виробництва сигарет (надалі - «товар») в кількості та асортименті, що визначаються в додатках до Контракту (т. 1 а. с. 25-30).

На підставі додатків до Контракту, позивач протягом листопада-грудня 2014 року імпортував фільтропалички для виробництва сигарет, потрійні вугільні фільтропалички з повітряною камерою та ниткою діаметром 7,70 мм (код товару 56012290) партіями.

Відповідно до п. 5.1. Контракту, поставки товару здійснювались на умовах DAP, Прилуки, Україна, склад покупця (Інкотермс 2010). Згідно з п. 5.8. Контракту, для митного оформлення товару позивач повинен був отримати від продавця оригінали таких документів: товарно-вантажна накладна/авіанакладна/коносамент, рахунок у шести екземплярах, пакувальний лист, копія експортної декларації, сертифікат походження, сертифікат якості.

У п. 6.1. Контракту передбачалось, що оплата товару проводиться шляхом банківського переказу, після митного оформлення товару в Україні протягом 30 днів з дня розмитнення.

Після прибуття вказаних товарів на митну територію України позивач звернувся до митних органів, а саме до виїзної групи митного поста «Прилуки» Чернігівської митниці Міндоходів, для здійснення митного оформлення імпорту та надав наступні документи: митна декларація № 102040000.2014.046755 від 03.11.2014, міжнародна автомобільна накладна (СМR) А № 449979 від 30.10.2014, рахунок-фактура (інвойс) № від 30.10.2014, пакувальний лист б/н від 30.10.2014, контракт № 14/02 від 13.05.2013, додатковий договір № 1 до Контракту від 17.07.2013, додатковий договір № 2 до Контракту від 14.10.2013, додатковий договір № 4 до Контракту від 01.10.2014, додаток № 6 до Контракту від 22.08.2014, копія митної декларації країни відправлення MRN14GВ10X0 від 30.10.2014, митна декларація № 102040000.2014.046801 від 07.11.2014, міжнародна автомобільна накладна (СМR) № 007891 від 31.10.2014, рахунок-фактура (інвойс) № від 31.10.2014, пакувальний лист б/н від 31.10.2014, сертифікат про походження товару загальної форми № ЕШ8018019 від 03.11.2014, копія митної декларації країни відправлення MRN14GВ10X6 від 31.10.2014, митна декларація № 102040000.2014.046883 від 25.11.2014, міжнародна автомобільна накладна (СМR) № 0024558 від 19.11.2014; рахунок-фактура (інвойс) № від 19.11.2014, пакувальний лист б/н від 19.11.2014, копія митної декларації країни відправлення MRN14GВ11Х6 від 27.11.2014, митна декларація № 102040000.2014.046931 від 04.12.2014, міжнародна автомобільна накладна (СМR) № 0027588 від 27.11.2014, рахунок-фактура (інвойс) № від 27.11.2014, пакувальний лист б/н від 27.11.2014, сертифікат про походження товару загальної форми № ВD8019323 від 27.11.2014, копія митної декларації країни відправлення MRN14GВ11Х0 від 20.11.2014, митна декларація № 102040000.2014.046997 від 17.12.2014, міжнародна автомобільна накладна (СМR) № 007693 від 10.12.2014; рахунок-фактура (інвойс) № від 10.12.2014, пакувальний лист б/н від 10.12.2014, копія митної декларації країни відправлення MRN14GВ12X8 від 10.12.2014, митна декларація № 102040000.2014.046998 від 17.12.2014, міжнародна автомобільна накладна (СМR) А № 434120 від 11.12.2014, рахунок-фактура (інвойс) № від 11.12.2014, пакувальний лист б/н від 11.12.2014, копія митної декларації країни відправлення MRN14GВ12X0 від 12.12.2014, митна декларація № 102040000.2014.047006 від 18.12.2014, міжнародна автомобільна накладна (СМR) № 0024780 від 08.12.2014; рахунок-фактура (інвойс) № від 08.12.2014, пакувальний лист б/н від 08.12.2014, сертифікат про походження товару загальної форми № ВD8019327 від 08.12.2014, копія митної декларації країни відправлення MRN14GВ12X2 від 08.12.2014.

Однак, по кожному випадку поставки позивач отримав електронні повідомлення від відповідача, в яких повідомлялося про те, що останнім були виявлені розбіжності в поданих документах, а саме: в п. 4.4. Контракту вказано, що продавець має скласти детальний пакувальний лист з описом кожного вантажного місця, а до митного оформлення пред'явлений пакувальний лист без опису кожного вантажного місця (1-7 партія); в п. 5.8. Контракту зазначено, що для митного оформлення товару покупець повинен отримати від продавця оригінал документу - сертифікат якості, який в митній декларації відсутній (1-7 партія); сертифікат про походження відсутній (1, 3, 5, 6 партія); в копії експортної декларації не вірно вказано номер транспортного засобу (5, 7 партія).

Відповідачем було запропоновано надати протягом 10 календарних днів додаткові документи для визнання митним органом митної вартості за ціною договору (контракту) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України (далі - «МК України»), а саме відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України надати висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару (надалі - «Висновок»).

На виконання зазначених вимог, позивачем було надано наявний в нього висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (т. 1 а. с. 31).

Дослідивши надані митниці документи відповідачем було оформлено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №02040000/2014/05060 від 03.11.2014, № 102040000/2014/05066 від 07.11.2014, № 102040000/2014/05071 від 25.11.2014, № 102040000/2014/05072 від 04.12.2014, № 102040000/2014/05074 від 17.12.2014, № 102040000/2014/05075 від 17.12.2014, № 102040000/2014/05076 від 18.12.2014, та ухвалено рішення про коригування митної вартості товарів № 102040000/2014/000054/1 від 03.11.2014, № 102040000/2014/000060/1 від 07.11.2014, № 102040000/2014/000065/1 від 25.11.2014, № 102040000/2014/000066/1 від 04.12.2014, № 102040000/2014/000068/1 від 17.12.2014, № 102040000/2014/000069/1 від 17.12.2014, № 102040000/2014/000070/1 від 18.12.2014 (т. 1 а. с. 60-61, 73-74, 86-87, 99-100, 110-111, 122-123, 135-136).

Не погоджуючись із вищезезначеними рішеннями позивачем було подано скарги до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України від 30.12.2014 (т. 1 а. с. 32-37), Державної фіскальної служби України від 13.02.2015 (т. 1 а. с. 40-46), однак відповідно їх рішень не знайдено підстав для перегляду оскаржуваних рішень (т. 1 а. с. 38-39, 47-49).

У вказаних деклараціях митна вартість товару визначена за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються згідно статті 58 МК України.

Згідно ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 54 МК України посадовими особами митниці здійснюється контроль заявленої декларантом митної вартості товарів, оскільки відомості про митну вартість застосовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ст. 50 МК України).

Такий контроль здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій ст. 53 кодексу містять розбіжності або не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 54 МК України митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Так, згідно з положеннями глави 9 МК України, зокрема, згідно з ч. 1 ст. 57 Кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні, зокрема, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої ст. 57 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

У зв'язку з відсутністю можливості застосування попередніх методів, при здійсненні митної оцінки відповідачем правомірно застосований резервний метод.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовано, оскільки декларантом документально не підтверджено вартісні показники складових митної вартості.

Метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів не застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюються за всіма ознаками ідентичних товарів.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюються, за ознаками подібних (аналогічних) товарів: якість; наявність торгової марки та їх репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосовано митним органом, так як відсутня ціна одиниці товару, за якою найбільша партія оцінюваних товарів продавалася б на території України.

Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не застосовано, так як відсутня ціна за одиницю оцінюваних товарів в країні виробника.

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів з урахуванням аналізу поданих до митного оформлення документів та вибраного методу визначення митної вартості товарів, посадова особа митниці може визнати заявлену декларантом митну вартість чи прийняти письмове рішення про її коригування відповідно до ст. 55 МК України.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом ПІ Митного кодексу України (далі - Кодекс) і базуються на положеннях статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (далі - ГАТТ) та Угоди про застосування статті VII ГАТТ.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У разі якщо надані згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, то підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

В поданих до митного оформлення деклараціях декларантом було заявлено митну вартість за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту), а тому відповідно до частини першої та другої ст. 54 МК України при здійсненні митним органом перевірки правильності визначення митної вартості шляхом перевірки числового значення виникли сумніви щодо наявності всіх складових митної вартості з урахуванням ч. 10 ст. 58 МК України.

Оскільки у документах, поданих до митного оформлення, були виявлені розбіжності, Чернігівською митницею Міндоходів у декларанта були витребувані додаткові документи.

Відповідно до додаткової угоди від 17.07.13 № 1 до контракту від 13.05.13 № 14/02 оплата за товар повинна бути здійснена протягом 30 днів після митного оформлення. Разом з тим, а ні на розгляд митниці, а ні на розгляд Державної фіскальної служби, а ні на розгляд суду банківські платіжні документи не надано, хоча оплата вже мала б бути здійснена в повному обсязі.

Частиною другою ст. 53 Кодексу передбачено подання документів, які підтверджують митну вартість, серед яких банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено.

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом. Під «дійсною вартістю» розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. Тобто, орган доходів і зборів, в першу чергу, цікавить кон'юнктура ринку відповідного товару та відповідність оцінюваного товару кон'юнктурі цього ринку. При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару орган доходів і зборів повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується саме на дійсній вартості.

Слід зазначити, що для підтвердження ціни, як «дійсної вартості» товару у розумінні ст. VII ГАТТ, органом доходів і зборів аналізуються висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями.

Відповідно до п. 5.8 Контракту від 13.05.13 № 14/02 для митної очистки товару покупець отримує оригінали документів, серед яких коносамент, копія експортної декларації, які також не надані навіть суду.

Експертний висновок від 02.09.14 № ПК-60 Чернігівської регіональної торгово-промислової палати містить інформацію, що експертом проаналізовані товаросупровідні документи, цінова пропозиція компанії ЗАТ «Бритиш Американ Табакко-СПб» (РФ), Esstntra Filter Products KFT (Угорщина), та експортні ціни ПрАТ «А/Т тютюнова компанія «ВАТ Прилуки». Тобто експерт посилається виключно на цінову політику фірми-виробника товару, виробників Угорщини і Російської федерації, в той час коли країна експорту Великобританія.

Таким чином, експертом не здійснено аналіз цін на подібні (аналогічні) товари країни експорту Великобританії з врахуванням всіх особливостей продажу, зокрема умов поставки та умов оплати.

Відсутність у висновку конкретних джерел інформації з мережі Інтернет, обгрунтування ціни товару за результатами аналізу біржових цін, вартості сировини, цін на подібні (аналогічні) товари не дає можливості впевнитись, що експертом здійснений аналіз кон'юнктури ринку з врахуванням всіх особливостей продажу.

Таким чином, якщо висновок підготовлений з порушення вищезазначеного підходу, він не може однозначно засвідчувати обґрунтованість висновків, які у ньому наведені.

Крім того, відповідно ч. 7, ч. 8, ч. 9 ст. 55 МК України у випадку незгоди декларанта з рішенням про коригування заявленої митної вартості товару або неможливості надати додаткові документи за зверненням декларанта або уповноваженої особи митницею здійснюється випуск товарів у вільний обіг за умови сплати митних платежів під гарантії, строк яких не перевищує 90 днів.

Протягом 80 днів з дня випуску товару у вільний обіг декларант може подати додаткові документи щодо підтвердження заявленої митної вартості товару, які митниця зобов'язана розглянути і прийняти рішення щодо скасування рішення про коригування митної вартості товару або надати обґрунтовану відмову.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митниця розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

За зверненням декларанта товар випущено у вільний обіг згідно ч. 7 ст. 55 МК України шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу, що підтверджується копіями митних декларацій, доданих до позовної заяви:

- у графі 48 «Відстрочення платежів», яка заповнюється у випадках забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х МК України та у разі надання розстрочення (відстрочення) сплати митних платежів, зазначається:

кінцевий термін дії гарантії;

граничний строк сплати грошових зобов'язань.

Тобто, позивач скористався наданим йому правом щодо випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання з метою надання додаткових документів, які б підтверджували визначену ним за методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, митну вартість спірного товару, але не надав таких додаткових документів.

У зв'язку з тим, що позивач не надав митниці всіх необхідних документів, що є його обов'язком, Митниця правомірно застосувала резервний метод визначення митної вартості, мотивувавши неможливість застосування попередніх.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного суду України від 15.10.2014 по справі № 21-270а13 та від 22.10.2014 по справі № 21-342а13.

Частиною 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 15.04.2014 по справі № 21-21а14, від 17.12.2013 по справі № 21-439а13.

Таким чином, позовні вимоги приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, в повній мірі довів правомірність своїх дій та рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки», - відмовити.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а у разі проголошення її вступної та резолютивної частин, або прийняття її у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання її копії. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан