Справа № 813/8695/14
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року № 813/8695/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кедик М.В.,

за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

представника позивача Беген Б.І.,

представника відповідачів Шиби А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом за товариства з обмеженою відповідальністю "Употек Україна" до Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області

про скасування податкового повідомлення-рішення, рішення,-

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю "Употек Україна" (далі - ТОВ "Употек Україна" ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - Буська ОДПІ), Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області), в якому, згідно уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області від 23.09.2014 року № /221;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про результати розгляду скарги від 26.11.2014 року № 1324/10/13-01-10-08-05/1783 в частині залишення без змін податкового повідомлення-рішення Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області від 23.09.2014 року № /221.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Употек Україна" зазначає, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 09.09.2014 № 181/22-00/35563545 про нереальність господарських операцій з ТОВ "Спецбудмонтажпроект" є безпідставними. Зазначає, що податкові повідомлення-рішення від 23.09.2014 року № /221 та № /220 прийняті на підставі акта перевірки, були оскаржені в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги ГУ ДФС у Львівській області було прийнято рішення від 26.11.14 № 1324/10/13-01-10-08-05/1783 в якому залишено без змін податкове повідомлення-рішення Буської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області від 23.09.2014 № /221, скасовано податкове повідомлення-рішення Буської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області від 23.09.2014 № /220, зменшено від'ємне значення податку на додану вартість за червень 2012 року на суму 378,00 грн, скаргу ТОВ "Употек Україна" без задоволення. Позивач не погоджується з вищевказаними податковим повідомленням-рішенням та рішенням ГУ ДФС у Львівській області від 26.11.14 № 1324/10/13-01-10-08-05/1783, тому просить суд їх скасувати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, подав додаткові докази в обґрунтування позовних вимог, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів проти позову заперечив з підстав викладених у запереченні. Зазначив, що позивачем не здійснювалися господарські операції з ТОВ "Спецбудмонтажпроект", а отже безпідставно сформовано податковий кредит за серпень -листопад 2011 року, відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно і підстав для його скасування немає, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, якими такі обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини справи.

ТОВ "Употек Україна" зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Буською ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку з питань вимог податкового законодавства з податку на додану вартість ТОВ "Употек Україна" ( ) щодо взаєморозрахунків з ТОВ "Спецбудмонтажпроект" () за період з 01.08.2011 по 31.05.2012, про що 09.09.2014 складено акт № 181/22-00/35563545 (далі - акт перевірки).

Згідно акта перевірки, відповідачем встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.10 (із змінами і доповненнями), в результаті чого завищено суму податкового кредиту на загальну суму 47193 грн, у тому числі за серпень 2011 року в сумі 8333 грн, за вересень 2011 року в сумі 5542 грн, за жовтень 2011 року в сумі 14280 грн, за листопад 2011 року в сумі 19038 грн.

За результатами перевірки та на підставі складеного акта, відповідачем 23.09.2014 року виставлено податкове повідомлення-рішення № /220 про збільшення позивачу грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 567,00 грн (основний платіж - 378 грн, штрафна (фінансова) санкція - 189 грн) та податкове повідомлення-рішення № /221.

ТОВ "Употек Україна" звернулося до ГУ ДФС у Львівській області із скаргою на вказані вище податкові рішення-повідомлення.

За результатами розгляду скарги ГУ ДФС у Львівській області було призначено виїзну документальну перевірку у період з 13.11.2014 по 17.11.2014 позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "Употек Україна" () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість ТОВ "Употек Україна" шодо взаєморозрахунків з ТОВ "Спецбудмонтажпроект" за період з 01.08.2011 по 30.06.2012, про що 20.11.2014 складено акт № 242/22-00/35563545. Висновки в даному акті співпадають із висновками викладеними у акті від 09.09.2015 № 181/22-00/35563545.

За результатами розгляду скарги ГУ ДФС у Львівській області було прийнято рішення від 26.11.14 № 1324/10/13-01-10-08-05/1783 в якому залишено без змін податкове повідомлення-рішення Буської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області 23.09.2014 № /221, скасовано податкове повідомлення-рішення Буської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області від 23.09.2014 № /220, зменшено від'ємне значення податку на додану вартість за червень 2012 року на суму 378,00 грн, скаргу ТзОВ "Употек Україна" без задоволення.

Не погодившись із винесеним повідомленням-рішенням та рішенням про результати розгляду скарги позивач оскаржив їх до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 року із змінами і доповненнями, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з п. 14.1.181 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Із положень ч. 1 - 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відтак, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТОВ "Спецбудмонтажпроект" позивачем долучено до матеріалів справи первинні документи бухгалтерського обліку.

Дослідивши долучені до справи письмові докази, суд встановив наступні обставини щодо формування податкового кредиту та взаємовідносин позивача з ТОВ "Спецбудмонтажпроект".

Між ТОВ "Употек Україна" та ТОВ "Спецбудмонтажпроект" укладено договір від 17.08.2011 № 17/08-11, відповідно до умов якого ТОВ "Употек Україна" (Замовник) доручає, а ТОВ «Спецбудмонтажпроект» (Виконавець) приймає на себе зобов'язання по поставці, монтажу і введенню в експлуатацію систем опалення та водопостачання за адресою: м. Буськ, вул. Промислова, 6 г.

До основного договору від 17.08.2011 № 17/08-11 між ТОВ "Употек Україна" () і ТОВ "Спецбудмонтажпроект" () були укладені Додаток № 1 "Специфікація системи водопостачання", де зазначено перелік необхідних комплектуючих, їх кількість, вартість, загальну суму та вартість монтажних робіт, гідравлічних випробувань, пусконалагоджувальних робіт, ТЗВ - на суму 17311,40 грн та Додаток № 2 "Специфікація системи опалення", де зазначено перелік необхідних комплектуючих, їх кількість, вартість, загальну суму та вартість монтажних робіт, гідравлічних випробувань, пусконалагоджувальних робіт, ТЗВ - на суму 66889,10 грн.

На виконання умов договору ТОВ "Спецбудмонтажпроект" виконано будівельно-монтажні роботи, що підтверджується актами від 30.11.2011 № 1 на суму 17311,40 грн та № 2 на суму 66889,10 грн.

За результатами виконаних будівельно-монтажних послуг ТОВ "Спецбудмонтажпроект" виписано податкові накладні від 19.08.2011 № 1 на суму 40000,00 грн (в тому числі ПДВ 6666,67 грн), від 23.08.2011 № 5 на суму 10000,00 грн (в тому числі ПДВ 1666,67 грн), від 16.09.2011 № 3 на суму 13250,00 грн (в тому числі ПДВ 2208,33 грн).

Також, між ТОВ "Употек Україна" та ТОВ "Спецбудмонтажпроект" укладено договір від 26.09.2011 № 26/09-11, відповідно до умов якого ТОВ "Употек Україна" (Замовник) доручає, а ТОВ «Спецбудмонтажпроект» (Виконавець) приймає на себе зобов'язання по поставці, монтажу і введенню в експлуатацію систем опалення та водопостачання за адресою: м. Буськ, вул. Промислова, 6 г.

До основного договору від 26.09.2011 № 26/09-11 між ТОВ "Употек Україна" () і ТОВ "Спецбудмонтажпроект" () був укладений Додаток № 1 "Специфікація котельні", де зазначено назву котла, перелік необхідних комплектуючих, їх кількість, вартість, загальну суму та вартість монтажних робіт, гідравлічних випробувань, пусконалагоджувальних робіт, ТЗВ, загальна сума яких склала 198956,90 грн.

На виконання умов договору ТОВ "Спецбудмонтажпроект" виконано будівельно-монтажні роботи, що підтверджується актом від 30.11.2011 № 1 на суму 198956,90 грн.

За результатами виконаних будівельно-монтажних послуг ТОВ "Спецбудмонтажпроект" виписано податкові накладні від 28.08.2011 № 7 на суму 20000,00 грн (в тому числі ПДВ 3333,33 грн), від 19.10.2011 № 7 на суму 250000,00 грн (в тому числі ПДВ 4166,67 грн), від 21.10.2011 № 9 на суму 40680,00 грн (в тому числі ПДВ 6780,00 грн), від 04.11.2011 № 2 на суму 45000,00 грн (в тому числі ПДВ 7500,00 грн), від 30.11.2011 № 11 на суму 48276,90 грн (в тому числі ПДВ 8046,15 грн), від 30.11.2011 № 12 на суму 20950,50 грн (в тому числі ПДВ 3491,75 грн).

Також, на підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано копії банківських виписок від 23.08.11, від 16.09.11, від 28.09.2011, від 19.10.2011, від 21.10.2011, від 26.10.2011, від 04.11.2011, що підтверджують перерахування коштів підприємству-контрагенту.

Судом встановлено, що з метою запобігання проведення робіт виконавцем ТОВ "Спецбудмонтажпроект" без наявних ліцензій та дозволів на вимогу ТОВ "Употек Україна" було пред'явлено оригінал на надано копію Ліцензії серія АВ № 558679 видану Міністерстом регіонального розвитку та будівництва України, Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області ТОВ "Спецбудмонтажпроект" від 02.08.2010, термін дії ліцензії з 02.08.2010 по 02.08.2015. В додатку до Ліцензії АВ № 558679 виданої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області затверджено перелік робіт провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, де зазначено під кодом 3.04.00,3.05.00 "Монтаж внутрішніх інженерних систем, мереж, приладів і засобі вимірювання" водопроводу та каналізації, опалення,водопостачання, теплових і гарячого водопостачання котелень, бойлерних установок.

Щодо посилань відповідача на неможливість встановлення строку виконання монтажних робіт та неможливість встановлення дати початку проведення робіт, позивачем надано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану в Інспекції ДАБК Львівської області 21.12.2011 № ЛВ 9.

Також ТОВ "Употек Україна" подавало Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 20.09.2011 року, яка зареєстрована в Інспекції ДАБК Львівської області 03.10.2011 року № JIB 2.

Пунктом 15 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації визначено вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію, в сумі 612,21 тис. грн, що підтверджує факт зміни майнового стану платника податків.

Отже, матеріалами справи підтверджується укладення господарських договорів між ТОВ "Употек Україна" та ТОВ "Спецбудмонтажпроект", факт виконання яких підтверджений належним чином оформленими первинними документами.

У зв'язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку, що фактичні обставини справи доводять факт реальності господарських операцій та достатність у позивача та його контрагента необхідних умов для здійснення господарської діяльності при здійсненні будівельно-монтажних робіт.

Щодо посилань відповідача на відсутність у позивача товарно-транспортних накладних як на обставину, що свідчить про нереальність господарських операцій, суд зазначає таке.

ВАС України у низці своїх рішень (ухвала від 05.07.2012 року у справі № К/9991/37912/11, ухвала від 26.07.2012 року у справі № К/9991/67511/11 та ін.) зазначив, що вимогами податкового обліку, непередбачено обов'язковості складання ТТН у підтвердження здійснення господарських операцій. На думку суду, наявність чи відсутність товарно-транспортних накладних є лише дотриманням чи порушенням тільки правил перевезень автомобільним транспортом, які не пов'язані з дотриманням вимог податкового законодавства.

Відсутність у позивача ТТН не спростовує реальності здійснених ним господарських операцій, оскільки факт реальності підтверджується належними та допустимими доказами долученими позивачем до матеріалів справи, а саме видатковими, податковими накладними, підписаними актами приймання виконання робіт, розрахунковими документами, договорами. Усі долучені позивачем докази мають необхідні реквізити та відомості, у повній мірі відображають зміст господарських операцій, в суду немає підстав ставити під сумнів їх достовірність. Податкова накладна, яка засвідчує факт постачання ТМЦ, також належно оформлена. Отже, реальність господарської операції ТОВ "Употек Україна" по придбанню ТМЦ та отриманню послуг підтверджується долученими до справи письмовими доказами та не викликають сумніву.

Дослідивши Акт перевірки, суд приходить до висновку, що викладені в ньому обставини порушень позивачем податкового законодавства сформовані не на підставі аналізу первинної документації, зауважень до змісту та оформлення документів бухгалтерського та податкового обліку позивача, а на підставі аналізу акта іншого податкового органу. Висновки Акта перевірки зводяться лише до констатації тверджень, що господарські операції ТОВ "Употек Україна" не мали реального товарного характеру. Підставою для таких висновків став акт ДПІ у Сихівському районі м. Львова Львівської області ДПС від 27.11.2013 року № 498/22-10/25231137 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Спецбудмонтажпроект" з питань дотримання податкового законодавства при здійсненні взаєморозрахунків із ТОВ "БК АРС", ТОВ "Лідерком", ПП "СМУ-600", ПП "Викуп", ТзОВ "Ейс контракшен менеджмент", ПП "Біко Агротрейд" за весь період взаєморозрахунків.

При цьому, суд звертає увагу, що вказаними актами не досліджувалася діяльність позивача та не було встановлено порушення законодавства саме позивачем, а встановлено виключно порушення законодавства, які на думку податкового органу, були допущені ТОВ "Спецбудмонтажпроект".

Чинне законодавство України не ставить у залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема тим, який не був постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі "БУЛВЕС АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, що стосуються господарських операцій між ТОВ "Употек Україна" та ТОВ "Спецбудмонтажпроект" суд надає перевагу належним письмовим доказам, а саме документам первинного бухгалтерського обліку.

Щодо твердження позивача про неправомірність прийнятого ГУ ДФС у Львівській області рішення про результати розгляду скарги від 26.11.2014 року № 1324/10/13-01-10-08-05/1783 в частині залишення без змін податкового повідомлення-рішення Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області від 23.09.2014 року № /221, суд зазначає наступне.

Рішення ГУ ДФС у Львівській області від 26.11.2014 року № 1324/10/13-01-10-08-05/1783 про результати розгляду скарги прийняте за результатами вирішення податкового спору в доюрисдикційній процедурі та не є актом реалізації контролюючим органом повноважень у сфері управлінської діяльності.

Суд наголошує, що Рішення ГУ ДФС у Львівській області про результати розгляду скарги не є юридично значимим для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього особу будь-якого обов'язку, отже - сама по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов'язки.

Оскільки рішення про результати розгляду первинної скарги само по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов'язки, то не виникає і передумови для здійснення захисту права або законного інтересу позивача, шляхом визнання протиправним та скасування зазначеного рішення.

За таких умов суд вважає, що позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДФС у Львівській області рішення про результати розгляду скарги від 26.11.2014 року № 1324/10/13-01-10-08-05/1783 в частині залишення без змін податкового повідомлення-рішення Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області від 23.09.2014 року № /221, задоволенню не підлягає.

Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюються рішення прийняті відповідачем, суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду. При цьому реальність господарських операцій доведена позивачем належними та допустимими доказами, а правомірність виставленого податкового повідомлення-рішення відповідач не довів.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню частково.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ч. 3 ст. 94 КАС України у зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог на користь позивача необхідно стягнути судові витрати відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області від 23.09.2014 року № /221.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Употек Україна" (Львівська область, Буський район, м. Буськ, вул. Промислова, 6-Г, ) 702 (сімсот дві) гривні 23 копійки судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.