Справа № 820/19579/14
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 квітня 2015 р. № 820/19579/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліної К.В.

за участю:

представника позивача - Варнавської Г.Ю.,

представника відповідача - Шляхти В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного прапору виробничого підприємства
до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Харківське державне авіаційне орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного прапору виробниче підприємство, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11 вересня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі акту перевірки від 28.08.2014р. №3617/20-06/14308894 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Харківського державного авіаційного Орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства () з питань дотримання вимог валютного законодавства по контрактам: №643/71461035/271207 від 25.12.2007, №643/71461035/250106 від 25.01.2006, №26 від 19.06.2009, №2010-5059 від 20.01.2010 за період з 01.07.2012 по 31.07.2014", відповідачем 11.09.2014 р. винесено податкове повідомлення - рішення № . Позивач стверджує, що висновки, викладені в акті перевірки неправомірні, а вказане податкове повідомлення - рішення таке, що підлягає скасуванню. Так, за судженням позивача, відповідач неправомірно визначив кількість днів за МД 807170001/ від 24.02.2014 (екв. 527616, 28 грн.), а саме: кількість днів про порушення строків розрахунку - 37 днів, оскільки взяв до уваги дату оформлення митної декларації 24.02.2014, в той час як фактично товар перетнув митний кордон - 17.02.2014.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача - Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, у судовому засіданні проти позову заперечував.

У письмових запереченнях на позов (а.с.42-43) відповідач вказав, що на виконання Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої Постановою Правління НБУ від 24.03.1999 р. № 136, до ДПІ у Київському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області надійшло повідомлення філії "Слобожанське РУ" АТ "БАНК "Фінанси та Кредит" від 08.01.2014р. № 10003/11 про порушення строків розрахунків по імпортною операцією по договору №2010-5059 від 10.01.2010 р. У розумінні норм пп. 78.1.1 ПКУ дане повідомлення є податковою інформацією, і тому на виконання норм 78.1.1 ПКУ контролюючим органом було прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, яке оформлене наказом від 14.08.2014 року № 1092. Перевіркою було об'єктивно встановлений факт порушення позивачем порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті та нарахована пеня за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД по контрактам №643/71461035/271207 та №643/7141035/250106, укладених позивачем з ТОВ НПП "ТехНоПарк". Відповідач стверджує, що імпортний товар на загальну суму 22607968,99 руб. РФ (екв. 5156738,89 грн.), що надійшов від контрагента позивача по МД №00376 від 04.02.2014 р. із затримкою на 17 календарних днів, та по МД №000681 від 24.02.2014 р. із затримкою 37 календарних дня, є порушенням ст.2 ЗУ "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". За таких підстав представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступних висновків:

Судом встановлено, що позивач - Харківське державне авіаційне орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного прапору виробниче підприємство, пройшов процедуру державної реєстрації, набув статусу суб'єкта підприємницької діяльності, . (зв. бік а.с.8).

Підприємство перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у Київському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, що на підставі направлення від 14.08.2014 р. №1143 та наказу №1092, виданими ДПІ у Київському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, з посиланням на п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка з питань дотримання Харківським державним авіаційним орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного прапору виробничим підприємством (код 14308894) вимог валютного законодавства по контрактам: 643/71461035/271207 від 25.12.2007, №643/71461035/250106 від 25.01.2006, №26 від 19.06.2009, №2010-5059 від 20.01.2010 за період з 01.07.2012 по 31.07.2014.

За результатами проведеної перевірки підприємства позивача, ДПІ складений акт №3417/20-06/14308894 від 28.08.2014 р. (а.с.8-10), за висновками якого встановлено порушення ХДАВП ст. 2 Закону Укріїни від 23.09.1994року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями), а саме: ХДАВП порушено строк розрахунків по контрактам: №643/7141035/271207 від 25.12.2007 на суму 19774,25 дол. США та №643/71461035/250106 від 25.01.2006 на суму 22607968,99 руб. РФ, укладених з ООО НПП "ТехНоПарк" (Російська Федерація). (зв. бік а.с.9).

На підставі висновків акту № 3417/20-06/14308894 від 28.08.2014 р., відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 11.09.2014 року №, яким підприємству - Харківський державний авіаційний орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного прапору виробниче підприємство, нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, та порушення валютного законодавства в сумі 293949,65 грн.(а.с.7).

Не погоджуючись із висновками акту перевірки та прийнятим на його підставі податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Перевіряючи відповідність закону спірного рішення та діянь суб'єкту владних повноважень в особі ДПІ під час прийняття рішення, суд відмічає, що критерії правомірності рішень та діянь суб'єкта владних повноважень викладені законодавцем в ч.3 ст.2 КАС України.

Досліджуючи обставини дотримання відповідачами згаданих критеріїв при реалізації владної управлінської функції у спірних правовідносинах, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Керуючись приписами ст.11 КАС України, а також наведених норм процесуального закону, суд встановив, що позивач в перевіреному ДПІ періоді мав господарські відносини з підприємством ООО НПП "ТехНоПарк", Російська Федерація, а саме: між ХДАВП (покупець) та ТОВ НПП "ТехНоПарк", РФ (продавець), був укладений зовнішньоекономічний імпортний контракт № 643/71461035/250106 від 25.01.2006 р. та контракт №643/71461035/271207 від 25.12.2007 р. на постачання комплектуючих літакобудування. (а.с. 47-49).

Згідно п.1.1. згаданого вище Контракту № 643/71461035/250106, "Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію в номенклатурі згідно Специфікації, що є невід'ємною частиною Контракту".

В п.3.1. вказаного Контракту зазначається, що оплата по вказаному Контракту проводиться в рублях РФ (код 810) по факту поставки продукції протягом 90 днів, на підставі наступних документів: вантажна митна декларація (ВМД), специфікація на поставку, відвантажувальна специфікація, рахунок-фактура, товаро - транспортна накладна або CMR. Допускається передплата у розмірі 50% вартості продукції, що постачається, з наступною доплатою 50% по факту поставки продукції протягом 90 днів.

Додатковою угодою №21 до контракту №643/71461035/271207 від 25.12.2007 р. внесені зміни в п.3 Контракту, а саме: оплата згідно вказаного контракту здійснюється покупцем в рублях РФ (код валюти 810) шляхом 100% пре доплати на підставі виставлених поставником рахунків на оплату. Допускається оплата по факту поставки продукції протягом 60-ти календарних днів з моменту поставки продукції покупцю.

Відповідно до п.4.3. Контракту, Поставка продукції здійснюється на умовах: FCA-Белгород (РФ), СРТ-Харків (Україна). (а.с.50).

Матеріалами справи підтверджується, не заперечується представником відповідача, що підприємством позивача було перераховано пре доплату за вказаний товар згідно платіжного доручення від 05.09.2012 р. № 29 у сумі 66407334,80 руб. РФ (екв. 16484292,72 грн.).

Таким чином, граничний строк отримання комплектуючих виробів літакобудування - 18.01.2014 року.

Вирішуючи спір суд відзначає, що відповідно до правил, встановлених ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994р. № 185/94-ВР, із змінами та доповненнями, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно до п. 4 ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті. Тобто, строк в 180 днів, який передбачений ч. 1 ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", не є безумовним, оскільки Національним банком України може бути передбачено також інші строки.

Статтею 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" передбачено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортуються, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву, строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента. Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Згідно ч.4 ст. 6 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", розрахунки за експортно-імпортними операціями суб'єктів космічної діяльності, визначених відповідно до статті 1 Закону України "Про космічну діяльність" ( 502/96-ВР ), а також суб'єктів літакобудування, що підпадають під дію норм статті 2 Закону України "Про розвиток літакобудівної промисловості" ( 2660-14 ), після перерахування авансових платежів за виконання робіт з виготовлення (розробки) агрегатів, систем космічних ракетних комплексів (космічних ракет-носіїв), космічних апаратів, наземного сегмента космічних систем та їх агрегатів, систем і комплектуючих, а також з розробки, виробництва, переобладнання, ремонту, модифікації, технічного обслуговування авіаційної техніки та авіаційних двигунів здійснюються у строк до 500 календарних днів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 р. № 959-ХІІ, зі змінами та доповненнями, момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Таким чином, обчислення строку розрахунків при здійсненні імпортних операцій законодавчо пов'язується з моментом перетину товаром митного кордону України.

Стаття 10 Митного кодексу України від 13.03.2012 р. №4495-VІ, зі змінами та доповненнями, встановлює, що межі митної території України є митним кордоном України, який збігається з державним кордоном України.

Відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - це сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.

Момент перетину товаром митного кордону України визначається пунктом 49 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, пропуск товарів через митний кордон України - надання органом доходів і зборів відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.

Статтею 248 Митного кодексу встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Пунктом 20 частини 1 статті 4 Митного кодексу України визначено, митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Під час розгляду справи судом з'ясовано, що товар, який придбавався підприємством позивача у контрагента-нерезидента по укладеному зовнішньоекономічному контракту №643/71461035/271207 від 25.12.2007 р. відповідно до товаро-транспортної накладної №109138 від 20.01.2014 р.(а.с.14) та рахунку-фактури від 20.01.2014 р. №1 (а.с.15), фактично перетнув митний кордон 21.01.2014 р., що також підтверджується проставленим на митній декларації типу ІМ 40№807170001/2014/000376 (а.с.11) та на зазначених вище товаросупровідних документах відтиском штампу Харківської митниці "Під митним контролем" від 21.01.2014 р. (а.с.14), в той час як митна декларація оформлена 04.02.2014 р.

Відповідно до товаро-транспортної накладної від 10.02.2014 №4 (а.с.19) та рахунку-фактури від 10.02.2014 р. №4 (а.с.20), товар поставлений відповідно імпортного контракту №643/71461035/271207 від 25.12.2007 р. фактично перетнув митний кордон України 17.02.2014 р., що підтверджується проставленим на митній декларації типу ІМ 40 №807170001/2014/000681 (а.с.16-17) та на зазначених вище товаросупровідних документах відтиском штампу Харківської митниці "Під митним контролем" від 17.02.2014 р. (а.с. 16-20), в той час як митна декларація оформлена 24.02.2014 р.

Враховуючи вищенаведене та виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, суд доходить висновку, що відповідачем не правильно обчисленні строки розрахунків в іноземній валюті. Обчислюючи їх з моменту оформлення митної декларації, замість моменту фактичного перетину митного кордону України, відповідач діяв неправомірно.

Так, враховуючи граничні терміни поставки товарів 18.01.2014р. відповідач неправомірно визначив кількість днів порушення строків розрахунків, а саме - 17 днів, оскільки визначаючи кількість днів, відповідач взяв до уваги дату оформлення митної декларації 04.02.2014р., в той час як товар фактично перетнув митний кордон України - 21.01.2014р.

А також, відповідач неправомірно визначив кількість днів порушення строків розрахунків, а саме - 37 днів, оскільки взяв до уваги дату оформлення митної декларації 24.02.2014р., в той час як товар фактично перетнув митний кордон України - 17.02.2014р.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оцінивши обґрунтованість доводів позивача, з'ясувавши обставини спірних правовідносин та перевіривши їх добутими доказами, суд доходить висновку, що в ході розгляду справи суб'єкт владних повноважень за правилами ч.2 ст.71 КАС України не довів правомірності та обґрунтованості мотивів, покладених в основу спірних висновків, викладених в акті перевірки, на підставі яких винесене спірне податкове повідомлення-рішення, а відтак порушив права та законні інтереси позивача - Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного прапору виробничого підприємства, у сфері публічно - правових відносин.

За таких підстав, адміністративний позов слід задовольнити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 11, 12, 51, 71, ст.158, 159, 160-163, ст.167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного прапору виробниче підприємство до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11 вересня 2014 року

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 28 квітня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко