Справа № 497/118/15-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 497/118/15-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Кодінцева С.В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Жука С.І.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Болградського районного суду Одеської області від 18 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області про визнання рішення протиправним, скасування рішення комісії та зобов'язання призначити і виплачувати пенсію за віком,-

В С Т А Н О В И Л А:

19 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції з названим адміністративним позовом та просить постановити рішення яким: - поновити строк звернення до адміністративного суду; - визнати протиправним та скасувати рішення комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області від 17.10.2014 року № 48 щодо відмови їй ОСОБА_2 в підтверджені стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком; - зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області призначити з 10.08.2014 року їй, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком відповідно до ч.І ст.26 та п.7.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: - стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Свої вимоги мотивує тим, що вона працювала у період з 1978 року по 1992 рік кравчинею у Болградському райпобуткомбінаті у період з 1992 року по 2001 рік - кравчинею у МП/ПТ «Ромашка» в с. Дмитрівка Болградського району Одеської області. Звернувшись 09.08.2014 року до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, вона отримала рішення про відмову з посланням на те, що при підрахунку стажу роботи, здійсненого на підставі документів, наданих відповідачу Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, її страховий стаж становить 22 роки 4 місяці 21 день. Позивачка вважає дане рішення протиправним, та таким що підлягає скасуванню.

Назване рішення позивачкою було отримано ще в жовтні 2014 року. Однак в силу своєї юридичної необізнаності вона не знала, що має право на оскарження цього рішення до суду. Оскільки дане рішення обмежує її законне право на отримання пенсії, просила визнати причину пропуску строку поважною в силу положень ст. 55 Конституції України та поновити строк на звернення до суду з даним позовом.

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 18 березня 2015 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з постановою суду першої позивачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги позивача.

Оскільки від усіх осіб, які беруть участь у справі, відсутні клопотання про розгляд справи за їх участю, то колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції при вирішенні питання по суті зазначено, ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), 18 жовтня 2014 року звернулася з заявою до Управління Пенсійного Фонду України в Болградському районі Одеської області з приводу призначення їй пенсії за віком згідно ст.26 ч.І та п.7.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.33).

На вказану заяву позивачка отримала рішення № 48 від 17.10.2014 року Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком з причин відсутності 30-ти років страхового стажу (а.с.6-7, 31).

ОСОБА_2 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.9-16). розпочала свою трудову діяльність 07.08.1978 року кравчинею третього розряду з пошиття жіночого одягу в Болградському районному побутовому комбінаті, де пропрацювала до 01.07.1992 року, та була звільнена шляхом переведення на роботу кравчинею жіночого одягу в Мале підприємство «Ромашка».

У подальшому Мале підприємство «Ромашка» було реорганізовано в Повне товариство «Ромашка» , куди позивачка 06.05.1996 року була переведена на роботу також кравчинею жіночого одягу, про що зроблено запис в її трудовій книжці за порядковим № 5. Після вчинення даного запису зазначено «без печатки», однак проставлено печатку Повного товариства «Ромашка».

За порядковим № 6 здійснено запис про прийняття позивачки на роботу кравчинею в Повне товариство «Ромашка», жіночий одяг, і засвідчено печаткою ПТ «Ромашка».

Далі за порядковим № 7 значиться запис « 31.12.1997 року звільнена з роботи по ст.26 КЗпП України переводом в зв'язку з закриттям Повного товариства «Ромашка». Протокол № 1 від 12.03.2001 року». Засвідчено печаткою ПТ «Ромашка» і підписом посадової особи без зазначення прізвища та печаткою Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області.

Крім того, тут же в цьому записі дата вчинення запису « 31.12.1997 року» виправлена на 12.03.2001 року», втім ніяким чином це виправлення не засвідчено (а.с.12 зворотна сторінка).

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Такий висновок обґрунтовано тим, що позивачкою не надано уточнюючих документів на підтвердження свого трудового стажу та виправлення у трудовій книжці не засвідчені належним чином.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, на момент вчинення виправленого запису діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України. Міністерством юстиції України. Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року за№ 58. зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі - Інструкція).

Згідно положень цієї Інструкції (в редакції чинній на час здійснення запису в трудовій книжці за 1997, 2001 роки), вбачається наступне:

- п.2.3. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

- п.2.4. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р.. у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

- п.2.5. З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма N П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 р. N 277), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).

- 2.6. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

- п.2.8. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом. держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

- п.2.9. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та ін. мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберіганні і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Отже, з огляду на наведену норму працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Колегія суддів також зазначає, що виправлений запис у трудовій книжці позивачки від 31 грудня 1997 року зроблено на підставі закриття підприємства у 2001 році, що є підставою вважати запис від 31 грудня 1997 року технічною помилкою.

Таку ж помилку зроблено і у трудових книжках свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які працювали разом із позивачкою.

Також, з матеріалів справи колегія суддів вбачає довідку виконавчого комітету Дмитровської сільської ради Болградського району Одеської області з зазначенням заробітної плати позивачки з 1992 по 2001 роки під час роботи останньої в Повному товаристві «Ромашка», яке є правонаступником Малого підприємства « Ромашка».

Колегія суддів не приймає доводу суду першої інстанції щодо наявності пояснювальної записки Дмитрівського сільського голови щодо відзиву вищезказаної довідки, адже дана записка написана від руки, не на фірмовому бланку сільської ради та не засвідчена печаткою.

Таким чином дана пояснювальна записка не може бути підставою для визнання довідки про заробітну плату позивачки недійсною.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги позивачки щодо визнання протиправним та скасування рішення комісії для розгляду спірних питань пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України у Белградському районі Одеської області від 17.10.2014р. № 48 щодо відмови позивачці в підтвердженні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області призначити з 10.08.2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком відповідно до ч. 1 ст.26 та п.7.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Враховуючи, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови, якою задовольнити позовні вимоги позивача.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 202,207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Болградського районного суду Одеської області від 18 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області про визнання рішення протиправним, скасування рішення комісії та зобов'язання призначити і виплачувати пенсію за віком,- скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області про визнання рішення протиправним, скасування рішення комісії та зобов'язання призначити і виплачувати пенсію за віком - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області від 17.10.2014р. № 48 щодо відмови ОСОБА_2 в підтвердженні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області призначити з 10.08.2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком відповідно до ч. 1 ст.26 та п.7.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Жук С.І.

Семенюк Г.В.