Справа № 818/1072/15
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 р. Справа № 818/1072/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шаповала М.М.

за участю секретаря судового засідання - А.Г. Вольської,

позивачки - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - М.С. Дмитрієвої,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/1072/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 76) просить суд визнати частково протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач, Роменська ОДПІ):

- від 01 жовтня 2014 року № (форма "Р") в частині збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1.) суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 2363,13 грн.,

- від 01 жовтня 2014 року № (форма "Р") в частині збільшення ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 2625,7 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що висновки Роменської ОДПІ, викладені в акті перевірки, що став підставою для прийняття оскаржуваних рішень, є помилковими, надуманими, такими, що не відповідають фактичним обставинам, обраховані з арифметичними та орфографічними помилками, в матеріалах перевірки відсутні копії первинних документів, отриманих у законний спосіб, які свідчать про факти порушення податкового законодавства, відповідачем безпідставно зроблено висновок про завищення валових витрат в 2012 р. на суму 864 грн. та за березень 2013 р., травень 2013 р. на суму 10789,2 грн. та про завищення податкового кредиту за грудень 2012 р. на суму 144 грн., березень 2013 р. на суму 1012,16 грн., травень 2013 р. на суму 786 грн., оскільки у ФОП ОСОБА_1 на момент перевірки були в наявності та надані для перевірки всі первинні документи, які б підтверджували використання придбаних паливно-мастильних матеріалів у власній господарській діяльності.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги з вищезазначених підстав підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 77-78) та пояснив, що причиною донарахування зобов'язання з податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб було завищення ФОП ОСОБА_1 валових витрат в 2012 р. на суму 864 грн. та в 2013 р. на суму 15541,2 грн. та податкового кредиту за грудень 2012 р. на суму 144 грн., січень 2013 р. на суму 792 грн., березень 2013 р. на суму 1012,16 грн., травень 2013р. на суму 786 грн., у зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_1 відносила витрати по паливно-мастильним матеріалам по факту закупки, а не по факту використання, як того вимагає норма п. 177.1 ст. 177 Податкового кодексу України, дані витрати не підтверджуються первинними документами, відсутні акти виконаних робіт по даним маршрутам, товарно-транспортні накладні, відсутній факт оплати даних послуг, кілометраж був списаний без підтверджуючих документів.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 39) та копії свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість НОМЕР_1 (а.с. 40), вбачається, що позивач 17.09.2012 р в установленому порядку зареєстрована як фізична особа-підприємець та є платником податку на додану вартість.

У судовому засіданні встановлено, що посадовими особами податкового органу була проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 19 вересня по 31 грудня 2013 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за цей період, за результатами якої складено акт перевірки 15.09.2014 №377/1701- (а.с. 16-36).

На підставі акту перевірки 01.10.2014 р. Роменською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № (форма "Р") про збільшення ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в загальному розмірі 3075,93 грн., із них за основним платежем 2460,75 грн., та штрафні (фінансові) санкції 615,18 грн. (а.с.68),

- № (форма "Р") про збільшення ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 3417,7 грн., із них за основним платежем 2734,16 грн. та за штрафними санкціями 683,54 грн. (а.с.69).

З акта перевірки (а.с.22-26,31-35) вбачається, підставою для збільшення податковим органом суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування та податку на додану вартість було завищення ФОП ОСОБА_1 валових витрат в 2012 р. на суму 864 грн. та в 2013р. на суму 15541,2 грн. та податкового кредиту за грудень 2012 р. на суму 144 грн., січень 2013 р. на суму 792 грн., березень 2013 р. на суму 1012,16 грн., травень 2013 р. на суму 786 грн.

При цьому, позивач визнає правомірність донарахування їй податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування за січень 2013 р. у розмірі 712,8 грн. та податку на додану вартість за січень 2013 р. у розмірі 792 грн. у зв'язку з відсутністю документів на витрати паливно-мастильних матеріалів на 1320 км.

Що стосується завищення ФОП ОСОБА_1 валових витрат в 2012 р. на суму 864 грн. та в 2013 р. на суму 10789,2 грн. (за виключенням визнаних позивачкою валових витрат в розмірі 4752 грн.) та податкового кредиту за грудень 2012 р. на суму 144 грн., березень 2013 р. на суму 1012,16 грн., травень 2013 р. на суму 786 грн. (а.с. 22-26, 31-35), вказаний висновок зроблений у зв'язку з відсутністю первинних документів на використання паливно-мастильних матеріалів.

Однак, згідно пункту 85.8 статті 85 ПК України посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

При проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису (пунктів 85.4, 85.6, 85.7 статті 85 ПК України).

На підтвердження своїх доводів про не надання на перевірку документів, які надані ФОП ОСОБА_1 під час розгляду справи, відповідачем для співставлення та підтвердження своєї позиції, всупереч вимог ст. 71 КАС України, не надано в судове засідання копії документів, які були надані позивачем на перевірку, та опису отриманих копій документів. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з пояснень представника Роменської ОДПІ та акта перевірки (а.с. 19), копій наданих позивачем на перевірку документів та відповідного опису, не робилось. Натомість, доводи відповідача про відсутність документів на використання паливно-мастильних матеріалів за грудень 2012 р., березень 2013 р., травень 2013 р. спростовуються наданими суду ФОП ОСОБА_1 копіями первинних документів, а саме: копіями рахунків на оплату; рахунків-фактур, видаткових накладних; податкових накладних; актів здачі-прийняття виконаних робіт; подорожнього листа вантажного автомобіля; товарних чеків; прибуткового касового ордеру; копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів; трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, договору на перевезення вантажів вантажним автомобілем; товарно-транспортних накладних, акта передання товарів на відповідальне зберігання (а.с. 43-65, 86-163). Також, згідно узагальненого переліку документів, які були використані при проведенні перевірки (а.с. 19), позивачем були надані до Роменської ОДПІ книга обліку доходів та витрат за формою № 10, накладні, рахунки, рахунки-фактури, чеки на оплату товару, товарно-транспортні-накладні, податкові накладні, виписки банку, договори, акти виконаних робіт, подорожні листи, а тому твердження відповідача, що позивачем не надано у повному обсязі первинних документів на підтвердження валових витрат та податкового кредиту, є безпідставними та спростовується вищевказаним.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності регулюється статтею 177 ПК України, згідно пунктів 177.1, 177.2 якої доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу (ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри (п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 розділу ІІІ ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника. (п. 198.4 ст. 198 Податкового кодексу України).

Тобто, однією з обов'язкових умов віднесення витрат на оплату паливно-мастильних матеріалів до складу валових витрат та податкового кредиту є зв'язок цих витрат з господарською діяльністю.

Відповідач, обґрунтовуючи свою позицію стверджує, що за первинними документами (актами виконаних робіт, видаткових, податкових накладних) паливно-мастильні матеріали не використовувались у власній господарській діяльності ФОП ОСОБА_1, а тому дані витрати не пов'язані з господарською діяльністю та безпосередньо не спрямовані на отримання доходу, а тому позивачка не мала права відносити до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість та суми витрат до складу валових витрат по вищевказаним операціям. (а.с. 32). Разом з тим, відповідачем, ні в ході проведення перевірки, ні в судовому засіданні його представником, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України, не надано доказів та жодних пояснень з приводу того, які самі маршрути перевезення вантажу не підтверджені первинними документами, які саме документи відсутні, не наведено переліку таких документів із зазначенням паливно-мастильних матеріалів, використаних по маршрутних документах, на яку саме суму вартості паливно-мастильних матеріалів відсутні маршрутні документи.

Таким чином, суд вважає, що первинні документи, які були надані позивачем в судове засідання (а.с. 43-65, 86-163) і вони документально підтверджують розмір понесених ФОП ОСОБА_1 валових витрат в 2012 р. на суму 864 грн. та в 2013 р. на суму 10789,2 грн. та задекларованого податкового кредиту з податку на додану вартість за грудень 2012 р. на суму 144 грн., березень 2013 р. на суму 1012,16 грн., травень 2013 р. на суму 786 грн.

Приймаючи до уваги надані позивачем первинні документи на підтвердження задекларованої суми валових витрат та податкового кредиту, а також те, що відповідачем не надано доказів на спростування вказаного, суд визнає, що відсутній факт завищення валових витрат та податкового кредиту в грудні 2012 р., березні, травні 2013 р. ФОП ОСОБА_1 та відсутні порушення позивачем податкового законодавства.

Враховуючи викладене, суд визнає, що оскаржувані рішення в частині збільшення ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування та збільшення ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 2625,7 грн., прийняті з порушенням законодавства України, є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 01 жовтня 2014 року № (форма "Р") в частині збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 2363,13 грн. (дві тисячі триста шістдесят три грн. 13 коп.).

Визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 01 жовтня 2014 року № (форма "Р") в частині збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 2625,7 грн. (дві шістсот двадцять п'ять грн. 70 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 05 травня 2015 року.

Суддя (підпис) М.М. Шаповал

З оригіналом згідно

Суддя М.М. Шаповал