Справа № 813/2121/15
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року № 813/2121/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участі секретаря судового засідання Жовковської Ю.В.,

представник позивача не прибув,

відповідач не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

24.04.2015 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 900 грн.

В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що податковий борг відповідача виник внаслідок несплати самостійно визначеної суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб згідно поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2011 рік. Оскільки відповідач добровільно не сплачує вказаний податковий борг, позивач просить його стягнути у судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши при цьому, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить позов задовольнити.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, на підставі ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вважається повідомленим належним чином, оскільки поштовий конверт з судовою кореспонденцією повернувся до суду з відміткою органу поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання».

За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України ухвалив розглянути справу у відсутності представників сторін на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши долучені до справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.02.2012 року відповідачем було подано до ДПІ декларацію про майновий стан і доходи за 2011 рік (а.с. 8-10).

У такій декларації відповідачем самостійно визначено суму доходу, яка включається до загального річного оподатковуваного доходу у розмірі 149133,76 грн. та, відповідно, суму податку, що підлягає сплаті до бюджету, - у розмірі 1200 грн.

Згідно довідки про суми податкового боргу платника податків ФОП ОСОБА_1 (а.с. 7), у відповідача станом на 02.04.2015 року наявна податкова заборгованість у розмірі 900 грн, з якої податкові зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування становить 900 грн.

Відповідачу була скерована податковим органом податкова вимога від 15.01.2015 року № 1246-25 на суму податкового боргу 2400 грн.

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржена, узгоджена сума податкового зобов'язання до бюджету не сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу, а відтак підлягає стягненню з відповідача.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із такого.

Як передбачає стаття 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом підпункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язується сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У силу положень пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За приписами пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації (пункт 179.7 статті 179 Податкового кодексу України).

За правилами пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Як передбачає пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За визначенням у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За змістом пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

За положеннями підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

За викладених законодавчих норм та обставин справи, зважаючи, що заявлена до стягнення сума податкових зобов'язань визначена відповідачем самостійно, враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості на час прийняття рішення у справі, - суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а податковий борг у сумі 900 грн. таким, що підлягає стягненню.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, відповідно до положень ст. 94 КАС України, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (81652, АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України податковий борг в розмірі 900 грн (дев'ятсот гривень).

Судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 18.05.2015 року.

Суддя Сидор Н.Т.