Справа № 2а/0370/1225/12
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 р. Справа № 101256/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Сапіги В. П.;

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньбудсервіс» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10 травня 2012 року в справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньбудсервіс» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2012 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньбудсервіс» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньбудсервіс» на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області заборгованість в сумі 14523,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач зареєстрований як платник збору на загальнообов'язкове пенсійне страхування, а отже зобов'язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій працівників відповідача, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10 травня 2012 року позов задоволено. Постановлено стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньбудсервіс» на користь управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за 2010 рік в сумі 14523 ( чотирнадцять тисяч п'ятсот двадцять три) грн. 81 коп.

Зазначену постанову мотивовано тим, що факт наявності заборгованості відповідача по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій перед Пенсійним фондом в сумі 14523,81 грн. підтверджується розрахунком ціни позову по ТзОВ «Волиньбудсервіс», довідками про виплату пенсій, призначених на пільгових умовах та витратами на її доставку.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньбудсервіс», подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності, в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати, а адміністративний позов - залишити без розгляду.

Частиною 2 ст. 5 КАС України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з приписів зазначених норм, початком строку звернення до суду для УПФ є день коли виникли підстави, що дають йому право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України урегульовано Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003 року. Зокрема, пунктом 6.8 даної Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

У зв'язку з викладеним, суд апеляційної інстанції зазначає, що саме наступний день, тобто 26 число місяця, є днем з якого починається перебіг строку звернення до суду УПФ з позовом про стягнення своєчасно не внесених коштів та днем, з якого Пенсійний фонд повинен був дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів, а саме про невнесення підприємством відповідної суми. Таким чином, саме з 26 числа кожного місяця в управління Пенсійного фонду виникають підстави для пред'явлення адміністративного позову до суду.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності. Отже, приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.

Таким чином, тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини. Тому строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

При цьому тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Відповідно тривалість строку звернення до адміністративного суду не залежить від того, коли було фактично пред'явлено позов.

Як вбачається з матеріалів справи, УПФ звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 14523,81 грн., що виникла за 2010 рік, лише 27 квітня 2012 року, тобто суд апеляційної інстанції констатує пропущення позивачем передбаченого на момент виникнення спірних правовідносин річного строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними судом апеляційної інстанції не встановлено.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно із ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 99, 100, п. 9 ч. 1 ст. 155, ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 4 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 1 ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньбудсервіс» - задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10 травня 2012 року в справі № 2а/1225/12/0370 - скасувати.

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньбудсервіс» про стягнення коштів - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

В. П. Сапіга