Справа № 646/14600/14-а
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р.Справа № 646/14600/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Запара Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду в Україні в Червонозаводському районі м.Харкова на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.02.2015р. по справі № 646/14600/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду в Україні в Червонозаводському районі м.Харкова

про визнання відмови щодо призначення пенсії за віком неправомірною, зобов'язання призначити пенсію за віком,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що він є батьком дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був інвалідом дитинства та помер 17.12.2007р.. 07.10.2014р. позивачу виповнилось 55 років, та його загальний трудовий стаж склав 31 рік 6 місяців, у зв'язку з чим він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком, як батьку інваліда з дитинства, відповідно до абзаців 4, 5 пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» З.У. «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак у призначені пенсії йому було відмовлено, з тих підстав, що ОСОБА_3, яка є матір'ю ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності. Позивач вважає відмову в призначені пенсії протиправною, оскільки ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності, яка в свою чергу не відноситься до пенсії за віком, як батьку інваліда з дитинства, а тому вважає відмову відповідача в призначені пенсії протиправною, у зв'язку з чим просить визнати дану відмову неправомірною та зобов'язати відповідача призначити пенсію.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.02.2015р. позов задоволено.

Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком - неправомірною.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсії за віком, відповідно до абзацу 4 пункту 3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV безстроково, починаючи з 16.10.2014 року.

В апеляційній скарзі відповідач, Управління Пенсійного фонду в Україні в Червонозаводському районі м.Харкова, зазначає, що оскаржувана постанова прийнята без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, в порушення норм матеріального права, є необґрунтованою та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має право на різні види пенсії, призначається один із цих видів за її вибором. Враховуючи зазначене, зважаючи на те, що дружина позивача використала право на призначення пенсії (пенсії по інвалідності), позивач не має права на призначення дострокової пенсії за віком.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, 07.10.1959р.н., є чоловіком ОСОБА_3 (а.с. 20) та батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5-6), який, згідно медичного висновку № 136 від 01.06.1997 року є інвалідом з дитинства (а.с. 16).

У судовому засіданні суду першої інстанції у якості свідків були допитані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які показали, що позивач є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був визнаний дитиною - інвалідом та потребував увесь час сторонній догляд, так як був прикутий до постелі. Позивач працював у вечірній та нічний час доби з тим, що б здійснювати догляд за сином та впродовж усіх років піклувався про нього.

Як вбачається трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач розпочав трудову діяльність на посаді інструктора-тренера Спорткомбінату ДСО «Локомотив» Південної залізниці з 16.01.1979 року та його загальний трудовий стаж складає понад 30 років (а.с. 8-13).

16.10.2014 року позивач звернувся до УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова із заявою про призначення пенсії за віком, як батькові інваліда з дитинства (а.с. 41).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України від 24.10.2014 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до абзаців 4, 5 пункту 3 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в зв'язку з тим, що мати інваліда з дитинства ОСОБА_3 використала право на призначення пенсії по інвалідності, а тому позивач право на призначення пенсії за віком, як батьку інваліда з дитинства не має (а.с. 24).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до абзаців 4, 5 пункту 3 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є неправомірними, оскільки позивач має правові підстави для призначення пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до абз. 3 та 4 п. 3 Прикінцевих положень «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років. За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Законом України від «Про внесення зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 1 січня 2006 року, в абз.5 п.3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» внесено зміни, згідно з якими за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що абз. 5 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено спеціальне суб'єктивне право батька (за вибором матері), як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір'ю свого права на призначення пенсії, передбаченого іншими нормами законодавства, якщо вона скористалася своїм правом і відмовилася від пенсії, передбаченого абз.4 п.3 «;Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку задовольняючи адміністративний позов, так як позовні вимоги ОСОБА_1 про призначення йому дострокової пенсії, як батьку дитини, інваліда в межах норм діючого законодавства є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в Україні в Червонозаводському районі м.Харкова залишити без задоволення.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.02.2015р. по справі № 646/14600/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Кононенко З.О.
Судді Бондар В.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 18.05.2015 р.