Справа № 808/1145/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року о 11 год. 05 хв.Справа № 808/1145/14 ПР/808/42/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретарясудового засідання Панасенка О.О.

представників сторін:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2, м. Запоріжжя

до Голови Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименка Сергія Гавриловича

провизнання бездіяльності незаконною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Голови Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименка Сергія Гавриловича (далі - відповідач, Герасименко С.Г.), в якому просить суд визнати незаконною бездіяльність відповідача, яка виразилась в невиконанні відповідачем обов'язку по наданню позивачу інформації, у строки встановлені законодавством України, якою він володіє і яка необхідна позивачу для захисту його прав.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він звернувся до Голови Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименка Сергія Гавриловича з інформаційним запитом на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації», разом з тим, у передбачений законодавством термін жодної відповіді на інформаційний запит, як то від Голови Комунарського районного суду м. Запоріжжя так і від інших посадових осіб Комунарського районного суду м. Запоріжжя не отримав. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. В поданих до суду письмових запереченнях, а також поясненнях наданих в попередньому судовому засіданні проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що поданий на ім'я Голови Комунарського районного суду м. Запоріжжя інформаційний запит, не є запитом в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Закону України «Про звернення громадян» а є запитом пов'язаним з розглядом кримінальної справи, яка перебувала в провадженні судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Боровікової А.І., в якій позивач був потерпілим. Зазначає, що після надходження вказаного інформаційного запиту до суду його того ж дня було передано на розгляд та виконання суді Боровіковій А.І., яка направила відповідь на вказаний запит 05.03.2014. Крім того, відповідач зазначає, що Голова суду позбавлений можливості надати відповідь на вказаний запит, оскільки в його розпорядженні не перебуває справа щодо якої отримано запит. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Документи подані відповідачем 30.04.2015 судом не беруться до уваги, оскільки були надіслані до суду та зареєстровані канцелярією суду вже після початку судового засідання, а саме о 11:01.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 26 грудня 2013 року позивач звернувся з інформаційним запитом, на підставі Закону України «Про надання інформації», до Голови Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименка Сергія Гавриловича, в якому просив надати інформацію про місцезнаходження апеляційної скарги ОСОБА_2 на обвинувальний вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2013, яка подана до канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя 04.12.2013 та просив повідомити про причини порушення строків передбачених КПК України (а.с. 64).

Не одержавши відповідь на інформаційний запит, в порядку та строки передбачені чинним законодавством, позивач звернувся з позовом до суду.

Судом також встановлено, що в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя (суддя Боровікова А.І.) перебувала кримінальна справа №812/8956/12 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст.356 Кримінального кодексу України, в якій ОСОБА_2 був потерпілим.

21 листопада 2013 року за вищевказаною кримінальною справою винесено вирок. ОСОБА_2, як потерпілий у справі, скористався правом на апеляційне оскарження вироку суду та 04.12.2013 подав до канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя апеляційну скаргу.

У зв'язку з неотриманням повідомлення про направлення апеляційної скарги та кримінальної справи №812/8956/12 до Апеляційного суду Запорізької області, ОСОБА_2 звернувся до Голови Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименка Сергія Гавриловича із вищезазначеним запитом.

Суд зазначає, що відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Разом з тим, суд зазначає, що враховуючи позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 12 червня 2009 року «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» суди не є суб'єктами владних повноважень - органами державної влади, іншими державними органами, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Суд, як юридична особа, що фінансується з Державного бюджету України, є розпорядником стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів відповідно до пункту 2 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а частиною третьої якої вимоги цього Закону поширюються на такого розпорядника лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами.

Враховуючи викладене, суд погоджується з позицією відповідача стосовно того, що запитувана позивачем інформація не підпадає під дію Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Разом з тим, суд не може погодитись з правомірністю не надання відповідачем відповіді на запит ОСОБА_2, з огляду на наступне.

Наказом Державної судової адміністрації України №173 від 17.12.2013 затверджено Інструкцію з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі-Інструкція).

Відповідно до п.9.1 розділу 9 Інструкції звернення громадян, що не підлягають розгляду відповідно до процесуального законодавства України, розглядаються в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», а після реєстрації в АСДС діловодство за ними ведеться згідно з Інструкцією з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 №348.

Суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова місцевого суду представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно ч.3 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Частиною 1 ст.20 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до Голови Комунарського районного суду м. Запоріжжя із запитом 26.12.2013, проте відповіді на вказаний запит, протягом строку передбаченого ст.20 Закону України «Про звернення громадян», не отримав, що свідчить про бездіяльність Голови Комунарського районного суду м. Запоріжжя під час розгляду запиту.

Стосовно посилань відповідача на те, що питання про підстави порушення строків передбачених КПК України, яке було поставлено в запиті, не відноситься до компетенції голови суду та може вирішуватись тільки судом вищої інстанції або Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, суд зазначає наступне.

Стаття 7 Закону України «Про звернення громадян» передбачає, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Суд зазначає, що у разі якщо відповідач вважав, що позивач звернувся з запитом про інформацію, яка не входить до компетенції голови суду він зобов'язаний був надати ОСОБА_2 письмову відповідь за результатами розгляду запиту та повідомити позивача про недоліки у формуванні запиту та/або орган чи посадову особу до посадових обов'язків якої належить вирішення питання викладеного в запиті.

Також, суд критично ставиться до посилань відповідача на ст.12 Закону України «Про звернення громадян», відповідно до якої дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що даний спір стосується незгоди позивача з діями голови Комунарського районного суду м. Запоріжжя, як керівника суду який обіймає адміністративну посаду та до того ж не розглядав кримінальну справу №812/8956/12 (головуючий суддя - Боровікова А.І.).

Разом з тим, в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян», позивачу протягом чотирьох місяців не було надано жодної відповіді на поданий ним 26.12.2013 запит.

Що стосується твердження відповідача щодо покладення відповідальності по ненаданню відповіді саме на суддю Боровікову А.І., суд вважає їх необґрунтованими та не може погодитись з такими твердженнями, оскільки жодним нормативним актом не передбачено надання таких відповідей на інформаційні запити заявників суддями в провадженні яких знаходяться матеріали справи.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковим для правозастосування органами правосуддя.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 25 червня 2013 року у справі Молодіжна ініціатива з прав людини проти Сербії (заява №48135/06), визначено, що право на доступ до інформації органів державної влади є одним з основоположних прав людини, які повинні бути забезпечені на національному рівні шляхом ухвалення комплексного законодавства, в основі якого буде покладено принцип максимального розкриття інформації зі встановленням презумпції, що вся інформація буде доступною і підлягатиме лише невеликій кількості винятків і обмежень. На орган державної влади, який хоче відмовити у доступі, повинен накладатися тягар доведення того, що інформація підпадає під дію системи винятків. Закон про доступ до інформації повинен, у разі неузгодженості, мати перевагу перед іншими законодавчими актами.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Голова Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименко Сергій Гаврилович допустив бездіяльність, що знайшла своє відображення у ненадання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_2 від 26.12.2014 року, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 158, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Голови Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименка Сергія Гавриловича щодо ненадання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_2 від 26.12.2014 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Шара