Справа № 824/777/15-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/777/15-а

10 год. 04 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Галицького С.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46893013 від 16.03.2015 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 45789,95 грн. та ВП №46879378 від 16.03.2015 р. про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було винесено оскаржувані постанови від 16 березня 2015 р. про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору у розмірі 45789,95 грн. та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100,10 грн. Про винесення зазначених рішень позивач дізнався 31 березня 2015 р., коли звернувся з усною заявою до ВДАІ Кіцманського району при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області про можливість зняття з реєстрації транспортного засобу Volksvagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1. Під час звернення працівниками автоінспекції ОСОБА_2 повідомлено, що Відділом ДВС Деснянського районного управління юстиції накладено арешт на вищезазначений транспортний засіб. Позивач 06.04.2015 р. звертався на адресу відповідача з проханням надіслати йому постанови про відкриття виконавчого провадження щодо нього та його майна та інші процесуальні документи, які приймались в межах виконавчих проваджень, з метою дізнання підстави накладення арешту на транспортний засіб. ОСОБА_2 зазначає, що 21 квітня 2015 р. на його адресу тимчасового проживання (АДРЕСА_1) надійшли оскаржувані постанови державного виконавця. Крім того, зазначає, що на конвертах було зазначена адреса його реєстрації (проживання) АДРЕСА_2, де він ніколи не проживав і не здійснював реєстрацію місця проживання. Позивач стверджує, що відповідачем не надсилалась постанова про відкриття виконавчого провадження на його адресу, в результаті чого він був позбавлений можливості добровільно її виконати, а тому постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46893013 від 16.03.2015 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 45789,95 грн. та ВП №46879378 від 16.03.2015 р. про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100,10 грн. є незаконними та підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав наведених у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Від відповідача надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що 17.10.2014 р. до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. №1646 від 04.10.2014 р. про звернення стягнення на транспортний засіб, а саме автомобіль марки: Volksvagen Tiguan, номер кузова НОМЕР_2 року випуску, колір - білий, державний номерний знак НОМЕР_1, що на праві власності належить ОСОБА_2, за рахунок коштів, отриманих від реалізації задовольнити вимоги ТОВ «Порше мобіліті» в розмірі 457899,53 грн. Державний виконавець зазначає, що 21.10.2014 р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №45138105, копії якої направлено сторонам. Того ж дня винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження транспортного засобу Volksvagen Tiguan державний номерний знак НОМЕР_1. 23.10.2014 р., державним виконавцем було винесено постанову про розшук зазначеного вище транспортного засобу боржника та постанова про зупинення виконавчого провадження. 03.03.2015 р. до відділу надійшла заява стягувача з проханням закінчити виконавче провадження, зняти з розшуку даний транспортний засіб та повернути виконавчий напис приватного нотаріуса у зв'язку із повною сплатою суми кредиту та нарахованих відсотків.

Відповідачем 06.03.2015 р. поновлено виконавче провадження та припинено розшук транспортного засобу Volksvagen Tiguan державний номерний знак НОМЕР_1 згідно заяви стягувача. 14.03.2015 р. державним виконавцем було винесено оскаржувані позивачем постанови. Того ж дня винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а стягнення виконавчого збору та стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій виділені в окреме провадження.

Таким чином, державний виконавець вважає винесені постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46893013 від 16.03.2015 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 45789,95 грн. та ВП №46879378 від 16.03.2015 р. про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100,10 грн. законними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Між позивачем та ТОВ «Порше мобіліті» 08.08.2013 р. укладено Кредитний Договір, відповідно до якого визначено суму надання ОСОБА_2 кредиту в розмірі 262851,15 грн., та додаткового кредиту в розмірі 95842,10 грн. В кредитному договорі зазначено фактичну та адресу реєстрації позичальника - ОСОБА_2 АДРЕСА_3. (а.с. 50).

Державним виконавцем 21 жовтня 2014 р. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№45138105 на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. №1646 від 04.10.2014 р. про звернення стягнення на транспортний засіб, а саме автомобіль марки: Volksvagen Tiguan, номер кузова НОМЕР_2 року випуску, колір - білий, державний номерний знак НОМЕР_1, що на праві власності належить ОСОБА_2 за рахунок коштів, отриманих від реалізації задовольнити вимоги ТОВ «Порше мобіліті» в розмірі 457899,53 грн. В постанові встановлено термін до 28.10.2014 р. для добровільного виконання виконавчого документа. Стягувачем зазначено ТОВ «Порше мобіліті». Того ж дня, 21 жовтня 2014 р., відповідачем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. При цьому, на супровідних листах та у всіх постановах, винесених за результатами виконання виконавчого напису нотаріуса адреса боржника ОСОБА_2 зазначена, як АДРЕСА_2, а не АДРЕСА_3, як у кредитному договорі та відомостях, що містяться у його паспорті громадянина України щодо адреси реєстрації. (а.с. 30- 31).

Постановою державного виконавця від 23.10.2014 р. ВП№45138105 оголошено розшук транспортного засобу боржника Volksvagen Tiguan, номер кузова НОМЕР_2 року випуску, колір - білий, державний номерний знак НОМЕР_1, що на праві власності належить ОСОБА_2. 23 жовтня 2014 р. зупинено виконавче провадження ВП№45138105 у зв'язку з розшуком майна боржника. (а.с. 33).

ТОВ «Порше мобіліті» 03 березня 2015 р. надіслало до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції заяву про закінчення виконавчого провадження, зняття з розшуку транспортного засобу та повернення виконавчого напису №1646 від 04.10.2014 р. (а.с. 40). Згідно довідки ТОВ «Порше мобіліті» від 27.02.2015 р. повідомляється, що ОСОБА_2 не має заборгованості перед ТОВ «Порше мобіліті» за кредитним договором №50009852 від 08.08.2013 р. (а.с. 49).

Відповідачем 06.03.2015 р. поновлено виконавче провадження та припинено розшук транспортного засобу Volksvagen Tiguan державний номерний знак НОМЕР_1 згідно заяви стягувача та припинено розшук транспортного засобу. (а.с. 41, 42).

Судом встановлено, що 14 березня 2015 р. державним виконавцем було винесено оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46893013 від 16.03.2015 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 45789,95 грн. та ВП №46879378 від 16.03.2015 р. про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100,10 грн. Того ж дня винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а стягнення виконавчого збору та стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій виділені в окреме провадження.

Постановою державного виконавця від 16.03.2015 р. ВП№45138105 закінчено виконавче провадження ВП№45138105 на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. №1646 від 04.10.2014 р. (а.с. 47).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання суб'єктом владних повноважень вказаних критеріїв при прийнятті оскаржуваних рішень.

У відповідності до положень ч.1,2 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Судовим розглядом встановлено, що позивач дізнався про існування оскаржуваних постанов після отримання відповіді від відділу ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві на запитувану інформацію - 17.04.2015 року про що свідчить копія конверту із відміткою пошти. До суду із адміністративним позовом позивач звернувся 24.04.2015 року, тобто позивачем дотримано десятиденний строк на звернення до суду з дня, коли особа дізналася про порушення прав, свобод чи інтересів.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Статтею 1 Закону № 606-XIV визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до положень ч.1 ст.19 Закону № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

У відповідності до положень ст. 75 Закону № 606-XIV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до вимог статті 31 Закону № 606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, законодавець передбачив такий порядок повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження стосовно нього для того, щоб той, з одного боку, напевно був обізнаний щодо існування виконавчого провадження та мав можливість скористатися своїм правом на добровільне виконання виконавчого документа без застосування для нього штрафних санкцій за невиконання, а з другого боку, щоб виконавча служба мала докази повідомлення сторін виконавчого провадження про існування виконавчого провадження.

Статтею 6 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Судом витребовувались від державного виконавця докази направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 21 жовтня 2014 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення для з'ясування обставин щодо надання позивачу часу на добровільне виконання виконавчого напису нотаріуса, однак жодних доказів на день винесення рішення відповідачем не було надано. У відповідності до положень ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Разом із тим, суб'єкт владних повноважень не надав доказів того, що позивач (боржник за виконавчим документом) отримав постанову про відкриття виконавчого провадження із повідомленням про вручення та був ознайомлений про наданий йому час на добровільне виконання виконавчого документа щодо кредитного договору.

Суб'єктом владних повноважень надано копії супровідних листів, як доказ того, що боржнику направлялись документи виконавчого провадження, однак як у постановах про вчинення виконавчих дій так і в супровідних листах адреса позивача - ОСОБА_2 помилково зазначена як АДРЕСА_2, а не АДРЕСА_3, як у кредитному договорі та відомостях, що містяться у його паспорті громадянина України щодо адреси реєстрації. (а.с. 30- 31).

Однак, у вказаних правовідносинах немає доказів щодо того, що відповідачем взагалі направлялась, із повідомленням про вручення, постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.10.2014 року ВП № 45138105 на будь-яку адресу.

Тому положення ст. 31 № 606-XIV щодо того, що боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, відповідачем не було виконано. А тому позивач не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження і не міг скористатись правом на добровільне виконання виконавчого документа, що призвело до протиправного винесення відповідачем постанов про стягнення виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій.

Державним виконавцем не було дотримано вимог порядку здійснення виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", що в свою чергу призвело до незаконного прийняття постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №46893013 від 16.03.2015 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 45789,95 грн. та ВП №46879378 від 16.03.2015 р. про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100,10 грн. Протиправними діями відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві позивач був позбавлений передбаченої законодавством можливості виконати вимоги виконавчого документу добровільно, чи оскаржити постанову про відкриття виконавчого провадження від 21 жовтня 2014 р.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідачем доведено правомірність вчинених дій.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції не довів правомірність вчинених дій та прийнятих рішень. У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Судом встановлено, що позивач сплатив 10 відсотків розміру ставки судового збору в сумі 182,70 грн. згідно квитанції №10955648-1 від 24.04.2015 року., таким чином позивачу необхідно повернути сплачену суму судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46893013 від 16.03.2015 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 45789,95 грн. та ВП №46879378 від 16.03.2015 р. про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100,10 грн.

3. Повернути із Державного бюджету України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 182 грн. 70 коп. згідно квитанції №10955648-1 від 24.04.2015 року.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 18 травня 2015 р.