Справа № 2-а/679/45/15
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/679/45/15

Головуючий у 1-й інстанції: Фурсевич О.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

14 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області, третя особа - ДП "Енергоатом" ВП "Хмельницька АЕС" про визнання рішення протиправним та зарахування періоду роботи до пільгового стажу та перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

20 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області, третя особа Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі ДП "Енергоатом" ВП "Хмельницька АЕС") від імені та за дорученням якої діє ВП "Хмельницька АЕС", про визнання протиправним рішення відповідача № 8380/04 від 19.12.2014 року щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 22.08.1992 року по 17.12.1993 року, на посаді, що відноситься до робіт з особливо шкідливими умовами праці за Списком №1 та зобов'язання відповідача зарахувати вказаний період роботи до пільгового стажу за Списком №1 і провести перерахунок призначеної пенсії з урахуванням пільгового стажу з моменту її призначення, а саме з 21 травня 2014 року.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

26 березня 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшло заперечення ( вх.4823/15) від ОСОБА_2 та представника третьої особи ДП НАЕК "Енергоатом" ВП "Хмельницька АЕС", в якому вони просять апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області без змін та здійснити розгляд вказаної справи в порядку письмового провадження.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції -без змін з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, а саме з трудової книжки та особової картки позивача, що він в період з 22.08.1992 року по 17.12.1993 року працював на посаді оператора УГУ-І-500 5 групи хімічного цеху у ВП "Хмельницька АЕС".

Дана посада віднесена до робіт з особливо шкідливими умовами праці за Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України СССР від 26.01.1991 р. №10 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію по віку на пільгових умовах".

Маючи достатній вік та стаж роботи за Списком №1 позивач в травні 2014 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах. Проте в задоволенні даної заяви відповідачем було відмовлено з посиланням на те, що невчасно була проведена атестація його робочого місця. Дана відмова стала причиною звернення позивача до суду з вищезаначеним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації, а тому її несвоєчасне проведення не може бути підставою для не включення періоду роботи до пільгового стажу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

Згідно п."а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають чоловіки, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці: за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно із п. "а" ч. 1 ст. 100 даного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, оли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до матеріалів справи, а саме записів в копії трудової книжки, виданої на ім'я ОСОБА_2, зазначено, що в період з 03.09.1990 року по 15.02.2004 року позивач працював оператором УГУ-І-500 5 групи в хімічного цеху в ДП "Енергоатом" ВП "Хмельницька АЕС".

При цьому, він постійно користувався додатковими надбавками до зарплати, додатковими днями відпустки, отримував талони лікувально-профілактичного харчування, що підтверджено наявними у матеріалах справи документами (а.с.9-11).

На спірний період роботи позивача застосовувалися Списки №1,2 затверджені постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 р. №10. Робота, яку він виконував відносилась до Списку №1, Розділу XXIV "Атомные энергетика и промышленность".

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 05-437 від 14.01.2015 року, виданою ДП "Енергоатом" ВП "Хмельницька АЕС"., підтверджено факт роботи позивача повний робочий день у Відокремленому підрозділі «Хмельницька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» з 03.09.1990 року по 15.02.2004 року за посадою оператор УГУ-І-500 5 групи в хімічного цеху, що передбачена Списком №1.

Підставою видачі довідки є особові рахунки нарахування заробітної плати за 1987-2014 роки, накази за 1987-2014 роки, особова картка ф-Т2 (а.с.9).

Відповідно до довідки ДП НАЕК «Енергоатом» від 19.01.2015 року № 49-78 про нарахування заробітної плати та надбавки за умови праці ОСОБА_2 за період роботи з 22.08.1992 року по 17.12.1993 року нараховувалася заробітна плата з надбавками за умови праці за Списком №1.

Таким чином, позивачем доведено, що в спірний період він працював на посаді, що дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №1, що підтверджено трудовою книжкою та іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Що стосується доводів апелянта про відсутність підстав для зарахування позивачу періоду роботи з 22.08.1992 року по 17.12.1193 року до пільгового стажу в зв'язку з тим, що в ДП "Енергоатом" ВП "Хмельницька АЕС" невчасно була проведена атестація його робочого місця, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до змісту наказу Міністерства праці та соціальної політики України „Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 383 від 18 листопада 2005 року, якщо атестацію робочих місць проведено до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до пільгового стажу зараховується п'ятирічний період роботи, що передує даті видання наказу про атестацію, а також період впродовж 5 років після вперше проведеної атестації. Якщо атестація вперше проведена після 21 серпня 1997 року, в разі підтвердження зазначеного права до пільгового стажу зараховується п'ятирічний період, що передує даті видання наказу про її результати.

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилась чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період робіт із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно.

Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Отже, законодавцем покладено обов'язок своєчасного проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушнення роботодавцем норм Закону, не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу в зарахуванні періоду роботи з 22.08.1992 року по 17.12.1993 року на посаді, що дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №1.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.