Справа № 804/9934/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Київ К/800/683/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Леонтович К.Г.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саламандер індустрі продукте Україна" до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправними дії та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Саламандер індустрі продукте Україна» звернулось до суду із адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення відділу митного оформлення «Кривбас» митного поста «Кривий Ріг» Дніпропетровської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 110050004/2013/000060/1 від 20.06.2013 р. (збільшення митної вартості на 20836,68 Євро, тобто до 48185,58 Євро), визнати протиправною та скасувати картку відмови відділу митного оформлення «Кривбас» митного поста «Кривий Ріг» Дніпропетровської митниці Міндоходів у прийнятті митної декларації № 110050004/2013/00198 від 20.06.2013 р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 року, адміністративний позов задоволено: визнано протиправними та скасовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.06.13 №110050004/2013/00198 та рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів від 20.06.13 №110050004/2013/000060/1.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій у справі, Дніпропетровська митниця Міндоходів подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.01.13 між Компанією "BRUGMANN S.A." (Польща) - Продавець та ТОВ "Саламандер індустрі продукте Україна" (Україна) - Покупець укладений контракт №01 на купівлю - продаж у кількості, асортименті та за цінами, зазначеними в специфікаціях до контракту, які є невід'ємною частиною даного конторку такі товари (мовою оригіналу): - изделия системы Брюгманн, в частности - оконные и дверные профили из ПВХ, подоконники из ПВХ, необходимые элементы для производства окон и дверей из профилей Брюгманн; - изделия системы Саламандер, в частности: оконные и дверные профили из ПВХ, необходимые элементы для производства окон и дверей из профилей Саламандер.

Відповідно до п.2 Контракту Продавець зобов'язався продати товар в кількості, зазначеній в специфікаціях до даного контракту. За змістом п.4.2 Контракту ціна товару, що поставляється за цим контрактом зазначена в Специфікаціях до нього.

До вказаного Контракту між позивачем та Компанією "BRUGMANN S.A." (Польща) укладений Додаток №1 від 01.03.13, відповідно до п.1.1. якого ціни зазначені в Євро, відповідно до діючого у прейскуранту Продавця з урахуванням передбаченого в п.2.1 даного додатку річного нето-об'єму (150 000 Євро).

На підставі Контракту №01 від 01.01.13 та Додатку № 2 - Додаток № 1 від 01.03.13 до Контракту № 01, а також Додатку № 3 - Специфікації № 2 від 03.06.13, позивачем від Компанії «BRUGMANN S.A.» отриманий товар "Профіль фігурний з полівінілхлориду, що використовується для виготовлення вікон та дверних конструкцій", країна виробництва Польща (далі - Товар).

Позивачем до відповідача 10.06.13 була подана вантажна митна декларація №110050004/2013/003436, відповідно до якої позивачем для визначення митної вартості товару був застосований основний метод - за ціною договору, а саме заявлена митна вартість товару дорівнює 289 863,31 грн. (27 348,9 Євро).

З метою підтвердження заявленої митної вартості товару до ВМД позивачем були надані: Контракт № 01 від 01.01.2013 р. з додатком №1 від 01.03.2013р.; Специфікація № 2 від 03.06.13 до Контракту №01 від 01.01.13, Рахунок № 13063007 від 05.06.13, Договір-заявка № 3 від 04.06.2013 р., Рахунок-фактура № СФ-0000076 від 05.06.2013 р.

Відповідачем виявлена неможливість проведення обчислення складової митної вартості товару, через відсутність у декларації країни Відправлення ціни товару та умов поставки. Позивачу запропоновано надати протягом 10 календарних днів додаткові документи: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; інформацію біржових організації про вартість сировини; інформацію про зазначену валюту у митній декларації експорту та переклад митної декларації, а також додаткові наявні у декларанта документи.

Підставою для направлення позивачу запиту стало, по-перше, зазначення позивачем завідомо недостовірної інформації про відсутність взаємопов'язаності між продавцем та покупцем, та позивачем не надано документів, які спростовують обґрунтовані сумніви, що існуючий взаємозв'язок між продавцем та покупцем не вплинув на заявлену декларантом митну вартість, по-друге, шляхом співставлення даних про митну вартість товару № 1, які заявив позивач на рівні 1,43 EUR/кг, з даними про митну вартість таких товарів, які містяться в інших електронних документах, наявних у митного органу на момент здійснення митного оформлення оцінюваних товарів 2,65 EUR/кг, виявлено суттєве та понаднормальне на 46% заниження рівня митної вартості товару № 1 позивачем.

Позивачем у встановлений строк подані до відповідача: виписка з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України (рахунки покупця для відчуження оцінюваних товарів на території України); довідкова інформацію щодо вартості товарів у ФРН, що є ідентичними та подібними оцінюваним товарам; інформація про розрахунок ціни, в тому числі лист продавця від 11.06.13 №786/2013 та додаток до нього з тлумаченням польського митного органу щодо складання експортної декларації країни відправника, лист продавця від 11.06.13 №787/2013 щодо вартості сировини тощо.

Дніпропетровська митниця з визначенням митної вартості товару у декларації не погодилась та винесла Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів, якими ціна товару скоригована за резервним методом до рівня 48185,58 Євро відповідно до наявної у відповідача МД від 07.06.13 №0/.

Підставою для прийняття рішення та картки відмови сталі наступні обставини: позивачем не надано достатніх документів, підтверджуючих, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем не вплинув на заявлену митну вартість декларантом (надані документи свідчать про те, що ціни у наданому позивачем прейсукаранті значно відрізняються від цін, за якими ним придбався спірний товар в червні 2013р.); по-друге, при здійсненні перевірки розрахунку ціни встановлено, що вона не відповідає даним, зазначеним як в калькуляції виробника «BRUGMANN S.A.» від 05.06.2013р. так і в прейскуранті цього ж виробника. Крім цього, в наданих Позивачем документах відсутня цінова інформація про розмір будь-якого перепродажу, в калькуляції витрат не зазначено рентабельність виробництва, не зазначено кінцеву ціну для підприємств-споживачів товару.

Статтею 49 Митного кодексу України (надалі - МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно зі ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Позивачем при митному оформленні товарів надано перелік документів, передбачений ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: Контракт № 01 від 01.01.2013 р. з додатком №1 від 01.03.2013р.; Специфікація № 2 від 03.06.13 до Контракту №01 від 01.01.13, Рахунок № 13063007 від 05.06.13, Договір-заявка № 3 від 04.06.2013 р., Рахунок-фактура № СФ-0000076 від 05.06.2013 р.

В обґрунтування необхідності додаткових документів для підтвердження митної вартості товару відповідач посилається на відсутність у декларації країни Відправлення ціни товару та умов поставки.

Згідно зі ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах, для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані надати додатковий перелік документів.

При цьому витребовування органом доходів і зборів таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій відносно того, що з урахуванням змісту ч.2 ст. 53 МК України Декларація країни відправлення не є документом, що підтверджує митну вартість товарів та числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару. Документи, що не перелічені в ч.2 ст.53 МК України, можуть бути витребувані та враховані митним органом у разі якщо наведені у ч.2 ст. 53 МК України документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

При цьому встановлено, що митним органом не надано доказів, що у наданих позивачем відповідно до ч.2 ст.53 МК України документах наявні розбіжностей чи відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, заявленою позивачем за ціною контракту, чи наявності ознак підробки відомостей.

Причиною для витребування органом доходів і зборів додаткових документів від декларанта стало те, що шляхом співставлення даних про митну вартість товару №1, які заявив Позивач на рівні 1,43 EUR/кг, з даними про митну вартість таких товарів, які містяться в інших електронних документах, наявних у митного органу на момент здійснення митного оформлення оцінюваних товарів 2,65 EUR/кг, виявлено суттєве та понаднормальне на 46% заниження рівня митної вартісто товару №1 Позивачем.

Так, згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів №110050004/2013/000060/1 від 20.06.2013р. при коригуванні митної вартості використано дані з ВМД від 07.06.2013 р. №102110000/2013/024332, згідно якої ПП «Гепард ХХІ» ввезено на територію України товар: Профіль фігурний для виробництва вікон з ПВХ в асортименті, без стінок, без технологічних отворів, виготовлений за одну операцію методом екструзії в асортименті - 15511кг загальною вартістю 23461,22 Євро, тобто на рівні 1,51 EUR/кг, країна виробництва Литва. За цією ж декларацією ввезено Профіль фігурний для виробництва вікон з ПВХ в асортименті, без стінок, без технологічних отворів, виготовлений за одну операцію методом екструзії в асортименті - 1435кг загальною вартістю 3831,58 Євро, тобто на рівні 2,67 EUR/кг, країна виробництва EU.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що лише та обставина, що в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є інформація про те, що товар, який задекларовано однією особою, іншими особами розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншими методами, так як торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Листом ТОВ «Salamander Industrie-Produkte GMBH» повідомлялося про те, що (мовою оригіналу): «Что касается цен, указанных на сайте нашего российского дилера, то они действительно несколько выше ввиду следующих причин…: 2) Ни один из наших клиентов не имеет права разглашать широкой общественности свои реальные продажные цены, поэтому цены, указанные на сайтах наших партнеров гораздо завышены, подразумевают предоставление скидок от 30 до 100% и носят исключительно ознакомительный характер, не говоря уже о введении в заблуждение наших конкурентов».

Таким чином, в даному випадку, та обставина, що в прейскуранті цін виробника, ціни на аналогічний товар вказано в розмірі, який у 2-3 рази вищий ніж заявлена позивачем вартість товару в ВМД, не може свідчити, що задекларована позивачем митна вартість товарів є заниженою чи несправедливою.

Стосовно доводів митного органу про пов'язаність позивача з продавцем - виробником «BRUGMANN S.A.», що вплинуло на ціну товарів, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано виходили з такого.

Положеннями чч. 12-15 ст.58 МК України визначено, що той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв'язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Відповідно до ч. 16 ст.58 МК України для цілей цього Кодексу особи вважаються пов'язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Згідно з ч.17 ст.58 МК України особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб'ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов'язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у ст.15 згаданої Угоди.

Відповідно до ч.4 ст.15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року для цілей цієї Угоди особи вважаються пов'язаними між собою тільки тоді, коли: (a) вони є посадовими особами або директорами підприємств один у одного; (b) вони юридично визнані партнерами по бізнесу; (c) вони є роботодавцем і службовцем; (d) будь-яка особа прямо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; (e) один з них прямо або опосередковано контролює іншого; (f) обидва прямо або опосередковано контролюються третьою особою; (g) разом вони прямо або опосередковано контролюють третю особу; (h) вони є членами однієї й тієї ж сім'ї.

Як встановлено, митним органом не надано доказів того, що відносини позивача та компанії "BRUGMANN S.A." відповідають критеріям, зазначеним у п. 4 ст.15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Також, не надано доказів, що можлива пов'язаність цих осіб впливає на відносини позивача з його контрагентом - компанією "BRUGMANN S.A.".

Статтею 58 МК України передбачено, що у разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Листом компанії "BRUGMANN S.A." від 05.06.13 б/н роз'яснено розрахунок собівартості товару, реалізованого позивачу, листом від 13.06.13 №797/2013 продавець пояснив, що при визначені експортних цін не враховується податок на додану вартість. Надані документи свідчать про те, що задекларована митна вартість оцінюваних товарів не є меншою, ніж витрати на їх виробництво. Зміст контракту від 01.01.13, укладеного між позивачем та його контрагентом, та додатків до нього, також не містить положень, що могли б вплинути на ціну товару. За даними експортного висновку від 06.06.13 №Є-131 ціна товару за контрактом від 01.01.13 та додатків до нього може бути достовірною.

Отже, встановлені у цій справі обставини спростовують висновки Митниці про необґрунтованість визначення митної вартості товару з огляду на наявність інформації, яка свідчить про розмитнення подібного товару за більшою ціною.

Інших аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товарів за основним методом, прийнявши рішення про коригування митної вартості товару та картку-відмову в прийняття митної декларації.

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів відхилити, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: