Справа № 816/4713/14
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р.Справа № 816/4713/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Дитюк І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Кременчуцьке тролейбусне управління " на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2015р. по справі № 816/4713/14

за позовом Комунального підприємства " Кременчуцьке тролейбусне управління "

до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області

про визнання незаконними і протиправними розрахунків, скасування заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

10 березня 2015 року постановою Полтавського окружного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства "Кременчуцьке тролейбусне управління" до Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області про визнання незаконними і протиправними розрахунків, скасування заборгованості відмовлено.

Комунальне підприємство "Кременчуцьке тролейбусне управління" у апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати як необґрунтовану та незаконну, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що за змістом норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. N 21-1, з урахуванням приписів Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, обов'язок по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, що є предметом спору у справі, не покладений на Комунальне підприємство " Кременчуцьке тролейбусне управління ".

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області також в порушення статті 19 Конституції України та пункту 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України не було своєчасно повідомлено підприємство позивача про розмір сум відшкодування на поточний рік.

Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області у письмових запереченнях просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Вказує, що спірні розрахунки відповідачем було складено у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для визнання їх протиправними відсутні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що Комунальне підприємство "Кременчуцьке тролейбусне управління" має статус юридичної особи (ідентифікаційний код 03328528) і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Управлінням Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області складено та направлено на адресу КП " Кременчуцьке тролейбусне управління " розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за липень - вересень 2014 року (а.с. 97-111), в які включено суми фактичних витрат на виплату пенсії особам, що перебувають на обліку у відповідача, в тому числі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відмовляючи в задоволенні позову КП "Кременчуцьке тролейбусне управління", суд першої інстанції виходив з того, що Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області при формуванні та направленні позивачу спірних розрахунків діло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" - "е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списками № 1 та № 2, покриваються підприємствами та організаціями.

На момент набрання чинності Законом № 1058-IV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII (далі - Закон N 1788-XII), було врегульовано Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР), відповідно до пункту1 статті 1 якого позивач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно ж з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно пункту 6 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. N 21-1 (далі - Інструкція № 21-1), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції № 21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п. 6.7 Інструкції).

Відповідно до п. 6.2 Інструкції № 21-1, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З матеріалів справи вбачається, що:

- гр. ОСОБА_2 пенсія на пільгових умовах за роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбачених списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, призначалася відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2011 року (а.с. 171) на підставі трудової книжки, довідки КП " Кременчуцьке тролейбусне управління " (а.с. 183), яка підтверджує факт пільгової роботи за період з 11.07.1979 року по 16.07.1998 року (19 років 00 місяців 05 днів), та довідок про заробіток для обчислення пенсії, виданих КП "Кременчуцьке тролейбусне управління" та та ДУП м. Москви "Мосгостранс" (а.с. 187-191);

- гр. ОСОБА_3 пенсія на пільгових умовах за роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбачених списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, призначалася відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2012 року (а.с. 152) на підставі трудової книжки та довідки КП " Кременчуцьке тролейбусне управління " (а.с. 161), яка підтверджує факт пільгової роботи за період з 10.03.1982 року по 30.06.2002 року (11 років 04 місяців 13 днів), та довідок про заробіток для обчислення пенсії, виданих КП "Кременчуцьке тролейбусне управління" та ДУП м. Москви "Мосгостранс" (а.с. 162-164);

- гр. ОСОБА_4 пенсія на пільгових умовах за роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбачених списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, призначалася відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2012 року (а.с. 127) на підставі трудової книжки та довідки КП " Кременчуцьке тролейбусне управління " (а.с. 138), яка підтверджує факт пільгової роботи за період з 11.07.1979 року по 25.03.2001 року (19 років 04 місяців 23 днів), та довідок про заробіток для обчислення пенсії, виданих КП "Кременчуцьке тролейбусне управління" та та ДУП м. Москви "Мосгостранс" (а.с. 140-143).

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність у позивача обов'язку відшкодувати управлінню ПФУ витрати на виплату пенсій, призначених працівникам позивача, згідно з розрахунками, складеними останнім відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1.

Колегія суддів не погоджується з доводами КП "Кременчуцьке тролейбусне управління" про те, що позивач не зобов'язаний відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, які призначені із заробітку на іншому підприємстві, яке знаходиться на території Російської Федерації.

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галу пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року (далі - Угода), пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється згідно законодавства держави, на території якої вони проживають.

Статтями 5, 6 Угоди передбачено, що її дія розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які передбачені чи будуть передбачені законодавством держав-учасниць Угоди. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

З наведеного можна дійти висновку, що страховий стаж, набутий згідно Угоди, враховується до страхового стажу під час призначення пенсії, а для обчислення розміру пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було призначено пільгові пенсії згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з наявністю у них трудового стажу на КП "Кременчуцьке тролейбусне управління", згідно виданих останнім уточнюючих довідок про підтвердження пільгового стажу.

Фактично під час призначення пенсії відповідачем було враховано виключно страховий стаж, набутий вказаними особами в КП "Кременчуцьке тролейбусне управління", а також враховано заробіток на підприємстві ДУП м. Москви "Мосгостранс".

Згідно чинного законодавства України, обов'язок підприємства відшкодувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсії згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, не залежить від того, з якого заробітку обчислено пенсію, а тому врахування для обчислення пенсії заробітку отриманого громадянами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в ДУП м. Москви "Мосгостранс", не звільняє позивача від відшкодування зазначених витрат, чи відшкодування таких у меншому розмірі.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Кременчуцьке тролейбусне управління " - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2015р. по справі № 816/4713/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко О.І.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 18.05.2015 р.

Помічник судді Цюпак О.П.