Справа № 815/6973/13-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/6973/13-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 та представника відповідача - Градинар Ірини Валеріївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Головного управління Держземагенства в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Головного управління Держземагенства в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Лиманська сільська рада, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі ФОП) звернулась до суду з адміністративним позовом до відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Головного управління Держземагенства в Одеській області (далі Держземагенство), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Лиманська сільська рада, про визнання протиправними дій Держземагенства щодо застосування коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки 2,5, як для земельної ділянки комерційного призначення, при обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 3650,00 кв.м для будівництва, експлуатації та обслуговування бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" в рекреаційній зоні с.Лиман Татарбунарського району Одеської області, та про зобов'язання Держземагенства видати позивачу витяг з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 3650,00 кв.м для будівництва, експлуатації та обслуговування бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" в рекреаційній зоні с.Лиман Татарбунарського району Одеської області із застосуванням коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки - 0,5, як для земельної ділянки рекреаційного призначення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено. Суд визнав протиправними дії Держземагенства щодо застосування коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки - 2,5 як для земельної ділянки комерційного призначення при обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 3650,00 кв.м для будівництва, експлуатації та обслуговування бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області, а також зобов'язав Держземагенство видати ФОП витяг з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 3650,00 кв.м для будівництва, експлуатації та обслуговування бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області із застосуванням коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки - 0,5.

Не погоджуючись з постановою суду, Держземагенство подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП зареєстрований 19 вересня 2007 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

22 серпня 2008 року між ФОП (орендар) та Лиманською сільською радою (орендодавець) був укладений договір оренди землі, відповідно до якого позивачу було надано у строкове платне користування строком на 25 років земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі рекреаційного призначення, яка знаходиться в рекреаційній зоні "Катранка" в межах с.Лиман, Лиманської сільської ради, Татарбунарського району, Одеської області, загальною площею 0,365 га для будівництва, експлуатації та обслуговування майнового комплексу бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1". Згідно умов зазначеного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 118253,21 грн.. При цьому, при розрахунку відповідної нормативної грошової оцінки був застосований коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки як до земель рекреаційного призначення 0,5.

У 2013 році державним підприємством Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою на замовлення Лиманської сільської ради було виготовлено технічну документацію про нормативну грошову оцінку земель с.Лиман Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яку було затверджено рішенням Лиманської сільської ради від 12 липня 2013 року №525-/Т. Середня базова вартість 1 кв.м земель села Лиман обчислена у розмірі 59,42 грн..

У зв'язку з встановленням нової грошової оцінки земель с.Лиман Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області ФОП звернувся до Держземагенства для отримання витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,365 га, що використовується на умовах оренди для експлуатації та обслуговування бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Держземагенством було розраховано нормативну грошову оцінку орендованої ФОП земельної ділянки із застосуванням коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки - 2,5, як для земельної ділянки комерційного призначення, що було оформлено у вигляді витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 19 лютого 2013 року №24-2-05/368, від 18 жовтня 2013 року №13-21-319/1, від 17 лютого 2014 року №В-81-429.

Надання Держземагенством ФОП витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, розраховану із застосуванням коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки - 2,5, а не 0,5, який був застосований станом на час укладення договору оренди, і стало підставами для звернення ФОП з позовом до суду.

Вирішуючи справу та задовольняючи вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії щодо застосування коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки - 2,5 як для земельної ділянки комерційного призначення при обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 3650 кв.м для будівництва, експлуатації та обслуговування бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області були здійснені відповідачем незаконно, тобто не у відповідності до вимог чинного законодавства, необґрунтовано, тобто без урахування фактичних обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Преамбулою Закону України "Про оцінку земель" (далі Закон) встановлено, що цей Закон визначає правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні та спрямований на регулювання відносин, пов'язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель.

Положеннями ст.5 Закону передбачено, що залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів; економічна оцінка земель; грошова оцінка земельних ділянок.

Грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами (ст.1 Закону).

Також, статтею 12 Закону визначено, що нормативно-методичне регулювання оцінки земель здійснюється у відповідних нормативно-правових актах, що встановлюють порядок проведення оцінки земель, організації і виконання землеоціночних робіт, склад і зміст технічної документації та звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок, вимоги до них, порядок їх виконання.

Нормативно-правові акти з проведення оцінки земель, які розробляються з урахуванням вимог положень національних стандартів, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213 було затверджено Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, у відповідності до якої та згідно наказу Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27 січня 2006 року № 18/15/21/11 було затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (далі Порядок).

Вказаний Порядок регламентує механізм нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення та населених пунктів (п.1.2 Порядку).

Відповідно до п.1.4 Порядку інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення є матеріали державного земельного кадастру (кількісна і якісна характеристика земель, бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель), матеріали внутрігосподарського землевпорядкування, а земель населених пунктів - їх генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, матеріали економічної оцінки території, матеріали інвентаризації земель населених пунктів, проекти забудови та розподілу території населених пунктів, місцеві правила забудови.

Згідно до п.3.1 Порядку в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Також, положеннями п.3.3 Порядку передбачено, що нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів визначається за формулою, складовою частиною якої є - Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо).

Так, позивачем зазначено та з матеріалів справи вбачається, що згідно умов договору оренди землі від 22 серпня 2008 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила - 118253,21 грн.. При цьому, при розрахунку відповідної нормативної грошової оцінки був застосований коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки як до земель рекреаційного призначення - 0,5.

Пізніше, у зв'язку з встановленням нової грошової оцінки земель с.Лиман Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області Держземагенством, за заявою ФОП про отримання витягу, було розраховано нормативну грошову оцінку орендованої ФОП земельної ділянки із застосуванням коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки - 2,5, як для земельної ділянки комерційного призначення.

Відповідно до п.п.3.5 Порядку коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності.

Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05 листопада 1998 № 377, зареєстрованою в Мін'юсті України 14 грудня 1998 за № 788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

Так, згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (т.1 а.с.177 та т.2 а.с.100) станом на 04 листопада 2013 року та 27 листопада 2014 року видом діяльності позивача було - діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання (55.20).

Відповідно до п.3 договору оренди земельної ділянки на земельній ділянці знаходиться об'єкти нерухомого майна - комплекс, база відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", яка за свідченнями ФОП (т.1 а.с.70) знаходиться в робочому стані та працює два місяці в літній період.

Наведені обставини, зокрема, функціонування вказаної бази відпочинку та використання її в комерційних цілях (організація проживання відпочиваючих, функціонування на території бази магазину та майданчика для паркування автомобілів) підтверджено і фотоматеріалами (т.1 а.с.151-153) з описом об'єкта та з зазначенням відгуків відпочивальників.

Крім того, з аналізу додатку 1 до пунктів 3.5, 3.7, 3.9, 3.10 Порядку вбачається, що коефіцієнт 0,5 застосовується до земель оздоровчого та рекреаційного призначення (за винятком земель, віднесених до категорії O92.7). Так, за наслідком дослідження категорії O92.7 Порядку вбачається, що до останньої включаються землі підприємств, що здійснюють діяльність у сфері відпочинку та розваг (азартні ігри та ігри на гроші тощо), що, в свою чергу, унеможливлює застосування до орендованої ФОП земельної ділянки коефіцієнту 0,5, оскільки місцевість, в якій розташована ділянка, сама ділянка, об'єкти на ній та їх функціональне використання, відносяться до сфери відпочинку, що підтверджується попередніми висновками, а також інформацією Управління культури і туризму, національностей та релігій Одеської обласної державної адміністрації стосовно туристично-рекреаційного потенціалу Одеської області взагалі та с.Лиман Татарбунарського району, зокрема.

Також, з дослідження того складу категорій земель, до яких застосовується коефіцієнт 0,5, а саме: землі зелених насаджень (землі зелених насаджень загального та спеціального користування), землі кладовищ та крематоріїв, землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення, землі лісового господарства і пов'язані з ним послуги, землі під водою, у тому числі: з площею акваторії до 50 га включно, можна дійти висновку, що вказані землі та об'єкти на них є здебільшого об'єктами загального та відносно безкоштовного користування, що виконують базові функції, необхідні для розвитку та існування суспільства в цілому та не передбачені, як засіб виробництва товарів та послуг, в тому числі, і послуг діяльності засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання, тим більше послуг, наданих з метою отримання прибутку.

При цьому в ході розгляду справи позивачем не було надано суду доказів того, що надана йому в оренду земельна ділянка (чи її частина) використовується ним не у його господарській діяльності та не з метою отримання прибутку.

Додатково колегія суддів зазначає, що такі поняття, як цільове призначення земельної ділянки, передбачене ст.19 ЗК України та функціональне використання земельної ділянки не є тотожними поняттями, є відмінними правовими категоріями та визначаються за різними критеріями використання земельної ділянки.

Таким чином, приймаючи все вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ФОП про визнання протиправними дії Держземагенства щодо застосування коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки - 2,5 та зобов'язання Держземагенства видати позивачу витяг з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 3650,00 кв.м для будівництва, експлуатації та обслуговування бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" в рекреаційній зоні с.Лиман Татарбунарського району Одеської області із застосуванням коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки - 0,5, як для земельної ділянки рекреаційного призначення є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нової постанови про відмову в задоволені позовних вимог ФОП.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Головного управління Держземагенства в Одеській області - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Головного управління Держземагенства в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Лиманська сільська рада, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук