Справа № П/805/188/14
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 р. Справа № П/805/188/14

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

про визнання протиправними дій та скасування вимоги № Ф-29377-17 від 09.12.2013 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 9 519,54 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправними дій щодо направлення їй вимоги про сплату недоїмки від 09.12.2013 №Ф-29377-17 в розмірі 9 519,54 гривень, скасування вимоги про сплату недоїмки від 09.12.2013 №Ф-29377-17 в розмірі 9 519,54 гривень (а.с. 3).

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

ОСОБА_1 з 22.06.1994 є фізичною особою - підприємцем та, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2, виданого 17.01.2001 Красноармійським міським управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області, є пенсіонером на пільгових умовах. Вказує, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, є платниками єдиного внеску. Особи, зазначені у пункті 4 частини 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Посилаючись на п. 4. ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 6 Конституції України позивач зазначила, що не повинна сплачувати єдиний внесок, як пенсіонерка за віком на пільгових умовах, а отже їй неправомірно нарахована недоїмка зі сплати єдиного внеску в розмірі 9 519,54 гривень та виставлена вимога №Ф-29377-17 від 09.12.2013 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 9 519,54 гривень. Просить суд визнати протиправними дії щодо нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 9 519,54 гривень та скасувати вимогу №Ф-29377-17 від 09.12.2013 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 9 519,54 гривень (а.с. 3).

Відповідач, заявою, наданою суду 06.02.2014 (а.с. 21), проти позову заперечував з підстав того, що ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, а отже, має сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальних умовах, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, лише якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13.03.2014 по справі № П/805/188/14 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправними дій та скасування вимоги №Ф-29377-17 від 09.12.2013 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 9 519,54 гривень - задоволено частково (а.с. 84-86).

Скасовано вимогу Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області № Ф-29377-17 від 09.12.2013 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 9 519,54 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13.03.2014 в адміністративній справі № П/805/188/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування вимоги - залишено без задоволення, а постанову суду - без змін (а.с. 99-100).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.02.2015 у цій справі (К/800/28185) касаційну скаргу Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Донецькій області задоволено частково - скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13.03.2014 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.05.2014, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи зазначені вище рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції Вищий адміністративний суд України зазначив наступне.

Суди попередніх інстанцій, розглядаючи дану справу, дійшли висновку, що позивач набула статус пенсіонера за віком, оскільки досягла пенсійного віку. Проте, досягнення ОСОБА_1 55 років (пенсійного віку) свідчить про виникнення в неї права перейти з пенсії за вислугою років, яку вона отримує, на інший вид пенсії - пенсію за віком. Однак, висновки судів щодо відсутності у позивача обов'язку сплачувати єдиний соціальний внесок на цій підставі є передчасними, оскільки не було встановлено, чи скористалась позивач таким правом (а.с. 119-122).

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 24.03.2015 справу № П/805/188/14 прийнято до провадження суддею Волгіною Н.П. (а.с. 124).

Представник позивача до суду з'явилася, надала заяву про розгляд справи у письмовому провадженні (а.с. 138).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області повідомлена судом належним чином. 08.04.2015 та 21.04.2015 на електронну адресу суду від відповідача надійшли заяви, в яких викладені заперечення проти позову, за змістом аналогічні наданим відповідачем запереченням від 06.02.2014. Також у заявах відповідач просить розглянути справу без участі представника Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (а.с. 132-133, 137).

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що обидві сторони заявили клопотання про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, (народилась ІНФОРМАЦІЯ_1), є фізичною особою-підприємцем, зареєстрована Виконавчим комітетом Красноармійської міської ради Донецької області 22.06.1994, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 2 000832, місце проживання: АДРЕСА_1; ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1; перебуває на спрощеній системі оподаткування (єдиний податок) згідно свідоцтва платника єдиного податку серія НОМЕР_3, виданого 17.09.2012, з 17.01.2012 року перебуває на обліку в Красноармійській об'єднаній державні податковій інспекції Донецької області Державної податкової служби, правонаступником якої є відповідач по ці справі (а.с. 4-8).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2, виданого 17.01.2001 Красноармійським міським управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області, з 03.12.2000 року позивачу призначена пенсія «за вислугою років». Термін дії посвідчення - довічно (а.с. 9).

Суду не надані докази на спростування того факту, що у період існування спірних правовідносин (з вересня по грудень 2013 року) позивач отримувала саме пенсію «за вислугу років».

09.12.2013 Красноармійською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-29377-17, відповідно до якої позивача зобов'язано сплатити заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 9519,54 грн (а.с. 22).

Відповідно до історії недоїмки, картки особового рахунку позивача та наявних в матеріалах справи розрахунків суми боргу (а.с. 38-39, 61-73), вказана у оскаржуваній вимозі сума заборгованість є заборгованістю зі сплати єдиного соціального внеску за період з вересня 2015 по жовтень 2013 року.

Як зазначено у позовній заяві, вказана вимога отримана ОСОБА_1 27.12.2013. Зазначене не заперечується відповідачем.

Не погодившись із вимогою відповідача ОСОБА_1 30.12.2013 звернулась до суду із даним позовом (а.с. 10).

Приймаючи рішення по справі, суд керується наступним.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 8 липня 2010 року(далі - Закон № 2464-VI).

Законом України «Про внесення змін в деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративних реформ» від 4 липня 2013 року № 406-VII внесені зміни в деякі законодавчі акти, зокрема, пунктом 102 вказаного закону внесені зміни в Закон № 2464-VI. Закон № 406-VII набрав чинності 11 серпня 2013 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону № 2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Стаття 307 Податкового кодексу України встановлює особливості оподаткування платників податку окремими податками і зборами. Податки і збори, не зазначені у пункті 307.1 цієї статті, сплачуються платником податку в порядку і розмірах, установлених цим Кодексом, а єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - в порядку, визначеному Законом № 2464-VI.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно із ч. 4 ст. 4 цього ж Закону, особи, зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Виходячи зі змісту наведених правових норм, суд приходить до висновку, що для звільнення платника від сплати єдиного внеску необхідно дві умови - наявність у особи статусу пенсіонера за віком або інваліда та факт отримання відповідно до закону пенсії або соціальної допомоги. Тобто, критерієм звільнення від сплати єдиного внеску разом із фактом отримання пенсії, у тому числі пенсії за віком на пільгових умовах, є наявність у особи, яка обрала спрощену систему оподаткування, статусу «пенсіонера за віком», що встановлюється відповідно до умов, визначених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 ст. 9 вищевказаного Закону встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Зокрема, положення Закону України «Про пенсійне забезпечення»застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено виключний перелік трудових пенсій, які призначаються за цим Законом - за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Загальні умови призначення пенсій за віком визначені ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таке право виникало, зокрема, у жінок після досягнення ними 55 років, які народилися до 30 вересня 1956 року включно, та за наявності відповідного стажу.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особи, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Виходячи з аналізу зазначених вище норм права, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 станом на час виникнення спірних правовідносин досягла віку, за наявності якого набувала право на отримання такого виду пенсії як «пенсія за віком». Тобто, позивач у спірний період мала право перейти з одного виду пенсії (пенсії «за вислугу років») на інший вид пенсії (пенсію «за віком»).

Як встановлено судом під час розгляду справи на підставі наданих суду доказів, позивачу з 13.12.2000 була призначена пенсія «за вислугу років», яку вона отримувала у період існування спірних правовідносин (жовтень - грудень 2013 року).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження переходу ОСОБА_1 у спірний період з пенсії «за вислугу років» на інший вид пенсії, який відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VI звільняє фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування, від сплати за себе єдиного внеску, а саме, на пенсію «за віком» або «по інвалідності».

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручі до уваги досліджені судом докази, суд дійшов висновку про доведеність відповідачем правомірності спірної вимоги.

Відповідно позовні вимоги позивача про скасування вимоги відповідача № Ф-29377-17 від 09.12.2013 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 9 519,54 гривень - не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття вимоги № Ф-29377-17 від 09.12.2013 є похідними від позовних вимог позивача про скасування спірної вимоги, у задоволенні і цих позовних вимог також має бути відмовлено.

Керуючись ст. 2, ст. 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 98, 158-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправними дій та скасування вимоги № Ф-29377-17 від 09.12.2013 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 9 519,54 гривень - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Волгіна Н.П.