Справа № 809/1626/14
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № 876/7234/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2014р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору,-

В С Т А Н О В И Л А:

05.09.2011р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби /ВДВС/ Тисменицького районного управління юстиції /РУЮ/ Ясуника І.І. незаконними; скасувати постанови цього державного виконавця про стягнення з позивача виконавчого збору та про відкриття виконавчого провадження, а також закрити виконавче провадження відносно нього (а.с.4-7).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2014р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.64-69).

Не погодившись із винесеною судом постановою, її оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить у поданій апеляційній скарзі постанову суду скасувати та прийняти нове рішення по суті позовних вимог (а.с.74-75).

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що судом невірно застосовано приписи ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження»; фактично боржник виконав рішення суду в добровільному порядку шляхом перерахування коштів на рахунок стягувача; також державним виконавцем протягом тривалого часу завершено виконавче провадження і не перевірено отримання винесених ним постанов боржником.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.04.2011р. у справі № 417/11 позов Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 251-22/341 від 30.05.2007р. в сумі 651184 грн. 84 коп., а також 6847 грн. 11 коп. витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.11-12).

22.12.2011р. Дніпровським районним судом м.Києва на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.04.2011р. видано виконавчий лист № 6-5150 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 651184 грн. 84 коп. та третейський збір в сумі 6847 грн. 11 коп.

30.05.2012р. ПАТ «Укрсоцбанк» подано до ВДВС Тисменицького РУЮ заяву про примусове виконання виконавчого листа № 6-5150 від 22.12.2011р., виданого Дніпровським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 397881 грн. 72 коп. у зв'язку із частковим погашенням боргу (а.с.13).

06.06.2012р. державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ Ясуником І.І. відкрито виконавче провадження (ВП № 32832142) з виконання виконавчого листа № 6-5150 від 22.12.2011р., виданого Дніпровським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 397881 грн. 72 коп. та запропоновано боржникам виконати його в добровільному порядку протягом п'яти днів.

Позивачем самостійно погашено заборгованість за Договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 251-22/341 від 30.05.2007р., що підтверджується наявними у матеріалах справи меморіальними валютними ордерами № 320593997 від 04.07.2012р., № 330802523 від 20.07.2012р., № 336727319 і № 336727299 від 01.08.2012р., а також заявою ПАТ «Укрсоцбанк» № 19.3-12/87 від 01.08.2012р. про повне погашення заборгованості у сумі 651184 грн. 84 коп. (а.с.15, 18-22).

25.11.2013р. державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ Ясуником І.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП № 32832142) у зв'язку із сплатою боржником заборгованості у повному обсязі (п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження») (а.с.16).

Одночасно державним виконавцем винесено постанову ВП № 32832142 від 25.11.2013р. про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 39788 грн. 17 коп. за невиконання боржником у визначений згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2012р. п'ятиденний строк для добровільного виконання виконавчого документа - виконавчого листа № 6-5150 від 22.12.2011р., виданого Дніпровським районним судом м.Києва (а.с.17).

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення вказаних відносин).

Так, відповідно до ч.1 ст.28 вказаного Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Матеріалами справи стверджується, що боржником добровільно сплачено на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 397881 грн. 72 коп., однак таке погашення боргу здійснено боржником після спливу строку, визначеного державним виконавцем у постанові ВП № 32832142 від 06.06.2012р. про відкриття виконавчого провадження, для самостійного виконання заборгованості.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що виконавчий збір у даному випадку підлягає стягненню з позивача за невиконання ним саме рішення майнового характеру.

Окрім цього, за змістом абз.2 ч.2 ст.25 вказаного Закону виконавчий документ вважається добровільно виконаним, якщо боржник виконав його самостійно у строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження або у інший (менший) строк, визначений державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Самостійне виконання боржником виконавчого документа, але після спливу семиденного строку з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження або іншого (меншого) строку, визначеного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не можна вважати добровільним в розумінні положень цієї статті та не може слугувати безумовною підставою для звільнення такого боржника від сплати виконавчого збору або його стягнення у меншому розмірі.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про те, що відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову ВП № 32832142 від 25.11.2013р. про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 39788 грн. 17 коп. за невиконання рішення майнового характеру у строк, визначений державним виконавцем у постанові ВП № 32832142 від 06.06.2012р. про відкриття виконавчого провадження, а тому правові підстави для її скасування є відсутніми.

Частиною 2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Згідно ч.7 ст.28 цього Закону у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Приписами абз.2 п.4.16.6 Інструкції про проведення виконавчих дій, затв. наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999р. (у редакції, чинній на момент виникнення вказаних відносин), передбачено, що за постановами про стягнення виконавчого збору виконавчі провадження не заводяться, виконавчий збір не береться, постанова приєднується до виконавчого провадження, щодо якого винесено цю постанову. Виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження допускається в разі винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, щодо якого було винесено постанову про стягнення виконавчого збору. При виконанні цієї постанови виконавчий збір не береться.

Судом першої інстанції з'ясовано, що виконавче провадження ВП № 32832142 закінчено з підстав, визначених п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», про що державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ Ясуником І.І. винесено відповідну постанову від 25.11.2013р. (а.с.16).

У межах даного виконавчого провадження № 32832142 державним виконавцем було винесено постанову від 09.12.2013р. про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виконавчого збору у розмірі 39788 грн. 17 коп., виконання якої виділено в окреме виконавче провадження ВП № 41145867.

З урахуванням наведеного, державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ Ясуником І.І. правомірно відкрито виконавче провадження ВП № 41145867 з примусового виконання постанови ВДВС Тисменицького РУЮ ВП № 32832142 від 25.11.2013р. про стягнення з боржника виконавчого збору (а.с.41).

За таких умов судом першої інстанції вірно вказано на правомірність постанови ВП № 41145867 від 09.12.2013р. про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувані постанови відповідачем винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та Законом України «Про виконавче провадження.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, наведені обставини та положення чинного законодавства вказують на безпідставність і необґрунтованість заявленого позову, через що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2014р. в адміністративній справі № 809/1626/14 залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська