Справа № 804/16967/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2015 рокусправа № 804/16967/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року

у справі № 804/16967/14

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області

про стягнення витрат на виплату пенсії у зв'язку із втратою годувальника який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання ОСОБА_1 за період з листопада 2002 року по листопад 2013 року у розмірі 11166,60 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області витрати, понесені УПФУ в Тернівському районі м.Кривого Рогу внаслідок виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, ОСОБА_1 за період з листопада 2002 року по листопад 2013 року у розмірі 11 166,60 грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивачем за період з листопада 2002 року по листопад 2013 року ОСОБА_1 здійснено виплати пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, на суму 11166,60 грн. Згідно актів щомісячної звірки витрат по особовій справі потерпілої, якій виплачено пенсію у зв'язку втратою годувальника, що помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, витрати, пов'язані з виплатою пенсій цій особі у відповідності до Постанови Правління Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 № 5-4/4, не відшкодовані відповідачем, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в сумі 11166,60 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2014 адміністративний позов задоволено. Постанову суду мотивовано тим, що позивачем надані до суду докази того, що смерть годувальника - ОСОБА_3 сталась внаслідок нещасного випадку на виробництві, а ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Тернівському районі м.Кривого Рогу і отримує пенсію по втраті годувальника (раніше призначену з 12.11.2002 її матері - ОСОБА_4 на неповнолітню дитину, що перебувала на утриманні померлого) у зв'язку із досягненням ОСОБА_1 повноліття, внаслідок чого відповідач повинен відшкодувати позивачу витрати на виплату і доставку пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 11166,60 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову. Відповідач зазначає про відсутність вини відповідача у тому, що позивач при призначені пенсій застосував не той Закон, який потрібно було застосувати, що привело до значних переплат. При цьому повернення Пенсійному фонду України зайво виплачених пенсій за рахунок ФСС призведе до значних витрат, які не передбачені ні Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ні бюджетом ФСС. Крім того, відповідач звертає увагу, що позивачем не надано помісячного розрахунку щомісячних виплат пенсії, що унеможливлює визначити чи вірно розрахована вказана сума.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарга підлягає задоволенню внаслідок наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч.ч.1-4 ст.33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.99 № 1105-XIV (в редакції на момент виникнення спірних відносин) у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку на виробництві, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та акту № 1 про нещасний випадок на виробництві від 29.04.2002 (а.с.17-23).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Тернівському районі м.Кривого Рогу і отримує пенсію по втраті годувальника, раніше призначену (з 12.11.2002) її матері - ОСОБА_4 на неповнолітню дитину, що перебувала на утриманні померлого ОСОБА_3, у зв'язку із досягненням ОСОБА_1 повноліття (а. с.16).

З розпорядження № 156693 від 17.10.2013 вбачається, що УПФУ в Тернівському районі м.Кривого Рогу виплачує ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, пенсію по втраті годувальника (а. с.27, 28).

Як зазначає позивач, при первинному зверненні пенсія по втраті годувальника була призначена за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення», а 2004 році, коли набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір призначеної пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 приведено у відповідність до вказаного закону.

02.10.2013 УПФУ в Тернівському районі м.Кривого Рогу направлено запит до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі щодо надання довідки про перебування на обліку в Фонді соціального страхування і отримання страхових виплат ОСОБА_1 за померлого годувальника (а. с.25).

Листом від 04.10.2013 відповідач повідомив позивача, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з 15.04.2002 та отримує щомісячні виплати по втраті годувальника за ОСОБА_3 (а. с.26).

З огляду на те, що у 2013 році позивачу став відомий факт отримання страхових виплат по втраті годувальника у відповідача (що є суттєвою обставиною, яка впливає на порядок призначення пенсії та зміну розміру виплачуваної пенсії), УПФУ в Тернівському районі м.Кривого Рогу приведено у відповідність пенсійну справу ОСОБА_1 згідно вищевказаного розпорядження № 156693 від 17.10.2013 та здійснено розрахунок загальної суми у розмірі 11166,60 грн., виплаченої пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» по зазначеній особі з моменту призначення пенсій, та пред'явлено до відшкодування відповідачу у відповідності до Постанови Правління Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 № 5-4/4.

Як зазначає позивач, вказана сума 11166,60 грн. виплачена ОСОБА_1 за період з 01.11.2011 по 30.11.2013, з якої: 5949,16 грн. - сума основного розміру пенсії, 5217,44 грн. - сума цільової грошової допомоги.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є непрацездатною особою у розумінні ст.33 Закону № 1105-XIV, враховуючи, що у 11.10.2011 вказана особа стала повнолітньою.

Відповідач, в свою чергу, зазначає, що позивачем помилково призначена пенсія по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при наявності у померлих годувальників необхідного страхового стажу, що призвело до значних переплат коштів Пенсійного фонду, але законні підстави для повернення кошті за минулі роки у відповідача відсутні (а. с.29, 35, 36).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно статті 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14.01.98 № 16/98-ВР (далі - Основи) загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

У статті 4 Основ визначено види загальнообов'язкового державного соціального страхування до яких віднесено: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття.

У відповідності до ст.12 Основ спори, що виникають із правовідносин за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вирішуються в судовому порядку, якщо законом не встановлено досудовий порядок їх розгляду.

Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.25 Основ за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення:

1) пенсійне страхування: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

4) страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

З приписами ч.4 ст.26 Основ якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Отже, з огляду на те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, відповідно до статті 25 Основ, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

При цьому у ч.8 ст.36 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, призначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (тобто Закону № 1105-XIV).

Статтями 21, 28 Закону № 1105-XIV передбачено обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі його смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Фонд також зобов'язаний організувати поховання померлого, відшкодувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Згідно абз.2 п.5 ч.1 ст.24 Закону № 1105-XIV якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 № 5-4/4, зареєстрованою Міністерством юстиції України 16.05.2003 за №376/7697, затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - Порядок № 5-4/4).

Так, у п.4 Порядку № 5-4/4 відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме:

сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, витрати, понесені Пенсійним фондом України на основний розмір пенсії по інвалідності та на виплату і доставку пенсії по інвалідності, а також пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Разом з тим, вказані витрати повинні бути документально підтверджені та пов'язані з виплатою пенсії саме особам, які постраждали від нещасного випадку на виробництві або знаходились на утриманні померлого, що помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Як вбачається з розпорядження № 156693 від 17.10.2013 позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з переходом з одного виду пенсії на іншу, а саме пенсія перерахована, у зв'язку зі зміною підстави її призначення.

Так, первісно призначена пенсія по втраті годувальника у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахована та призначена пенсія по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

З огляду на вищенаведені приписи Порядку № 5-4/4, згідно яким відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та враховуючи, що до жовтня 2013 року ОСОБА_1 отримувала пенсію по втраті годувальника відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми виплачені за яким не підлягають до відшкодування Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, колегія суддів вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем у зв'язку з виплатою пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, ОСОБА_1 за період з листопада 2002 року по листопад 2013 року у розмірі 11 166,60 грн.

Судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 у справі № 804/16967/14 скасувати, прийняти нову постанову.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко