Справа № 483/457/15-а
Суддя: Медюк С. О.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/457/15-а
Провадження № 2-а/483/18/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 травня 2015 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Медюка С.О.

при секретарі Даниловій А.Г.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС УДАІ України в Миколаївській області Матвєєва В'ячеслава Анатолійовича про визнання незаконною постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2015 року позивач в порядку КАС України звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС взводу ДПС УДАІ України в Миколаївській області Матвєєва В.А. про визнання незаконною постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 18 березня 2015 року відповідач виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення по відношенню до нього. Вважає дану постанову незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню у зв'язку з наступними обставинами. В оскаржуваній постанові вказано, що він 18 березня 2015 року о 09:10 год. на автодорозі Одеса-Н.-Азовськ, керуючи автомобілем FORD SIERA не виконав умову дорожнього знаку "Стоп-контроль" та не зупинився на блок-посту. Він з цим не згоден, оскільки на вказаний знак зупинив автомобіль. Крім цього, транспортний засіб під його керуванням зупинив працівник УДА Лазарєв А.С., а протокол складала вже інша особа - ОСОБА_4 Зупинка проводилася раніше часу, вказаного в протоколі. Представник міліції змінив підстави зупинки транспортного засобом, погрожуючи складенням протоколу за ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим його було транспортовано на медичний огляд до обласного наркологічного диспансеру. При проведенні медичного огляду ознак сп'яніння не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення було складено без його присутності, одночасно при ознайомленні з протоколом, йому була надана постанова у справі про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядалася без його присутності. Крім того, йому не була надана можливість скористатися юридичною допомогою. Бланк постанови використовувався повторно, про що свідчать нечіткі записи, які можна розгледіти, зокрема № адміністративного протоколу, стаття, за якою було складено правопорушення, місце роботи, підпис про отримання постанови, тощо. наприкінці Матвєєвим В.А. йому було запропоновано сфальсифікувати документи з метою уникнення покарання особами, які вчинили проти нього та пасажирів його автомобіля, протиправні дії, але він відмовився. Посилаючись на викладене позивач просив визнати постанову про визнання його винним у скоєнні правопорушення незаконною і скасувати.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно із статтею 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ст.289 КУпАП).

Так, 18 березня 2015 року позивач ОСОБА_1, керуючи т/з Форд Сієра д/н НОМЕР_1 по а/д Одеса-Н.Азовськ, 168 км не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Стоп-контроль», проїхав не зупинившись на блокпосту. Про це на місці був складений протокол серії АП1 №738381 та оскаржувана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 255 грн. за невиконання вимог дорожнього знаку 3.41 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення водіями вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Пунктом 2.2 "Правил дорожнього руху України", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правила) передбачено дії водія транспортного засобу при наявності знаку "Проїзд без зупинки заборонений" ("STOP"). За такого дорожнього знаку забороняється проїзд без зупинки, яка повинна здійснюватися перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед цим знаком.

Відповідно до вимог п.33 Правил дорожнього руху України, дорожній знак 3.41 "Контроль", забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост міліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Застосовується лише за умови обов'язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він разом з позивачем приблизно півтора місяці тому, рухаючись в автомобілі разом з позивачем був зупинений на блокпосту за Миколаєвом нібито за незупинку на вимогу знаку «Стоп-контроль». Вказану обставину заперечив, так як ОСОБА_1 зупиняв травнспортний засіб.

Згідно із статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права и свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають юридичне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправні рішення суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у судове засідання не надав докази підтвердження факту вчинення правопорушення позивачем.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

18 березня 2015 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення позивачем були надані відповідачу, як усні пояснення так і письмові, які він вніс до протоколу, про незгоду з обвинуваченням у правопорушенні. Вказана обставина підтверджується оглянутим в судовому засіданні протоколом від 18 березня 2015 року серії АП1 №738381 та відеозаписом з автомобільного реєстратора позивача.

Незважаючи на те, що відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у постанові інспектором ДАІ не було наведено будь-якої оцінки вказаного доказу. Також інспектором не було забезпечено право позивача на захист та на справедливий розгляд справи про що позивач зазначав інспектору, що вбачається з відеозапису наданого позивачем, але інспектор на місці одночасно склав протокол та постанову про адміністративне правопорушення, які разом представив позивачеві.

Фактично він виніс оскаржувану постанову без розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім цього, як вбачається з дослідженого відеозапису, вбачається, що позивач був зупинений інспектором Лазаревим А.С., а протокол та постанову винесено інспектором Матвєєвим В.А., що в свою чергу свідчить про те, що останній не був присутній під час зупинки позивача.

Таким чином інспектор, при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, діяв протиправно, так як не дотримався процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та процесуального порядку винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтями 279-280 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа), при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови та закриття справи, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За такого, позовні вимоги про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності підлягають задоволенню, а постанова про накладення адміністративного стягнення - скасуванню.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 94 КАС України, судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС УДАІ України в Миколаївській області Матвєєва В'ячеслава Анатолійовича про визнання незаконною постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ПС 1 №958111 від 18 березня 2015 року інспектора ДПС взводу ДПС УДАІ України в Миколаївській області Матвєєва В'ячеслава Анатолійовича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, - визнати незаконною та скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення.

Головуючий