Справа № 804/5503/15
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 травня 2015 року Справа №804/5503/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Власенко Д.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про скасування постанов «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 16.01.2014 року та 19.01.2015 року.

Пунктом 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, ухвалою суду від 23 квітня 2015 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом долучення доказів на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, а саме доказів того, що позивач дізнався про порушення його прав та інтересів саме 08.04.2015 року.

Копію ухвали суду від 23 квітня 2015 року позивач отримав 05 травня 2015 року, що підтверджується особистим підписом позивача на розписці про отримання.

На виконання ухвали суду від 23 квітня 2015 року позивачем подано уточнений адміністративний позов, відповідно до змісту якого позивач визнає, що пропустив строк для звернення до суду. В обґрунтування поважності причини пропуску такого строку позивач посилається на юридичну неграмотність та необізнаність, у зв'язку з чим не зрозумів змісту Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який отримав 05 березня 2015 року.

Розглянувши поданий позивачем уточнений адміністративний позов, матеріали справи, суддя прийшов до висновку про неповажність причин пропуску строку для звернення до суду.

Так, відповідно положень ч. 2, 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Положеннями ч.2 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено спеціальні строки звернення до суду з оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Така позовна заява може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач оскаржує постанови «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 16.01.2014 року та 19.01.2015 року.

Так, матеріали справи, а саме долучений до позовної заяви Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідчать, що позивач дізнався бо повинен був дізнатись про факт накладення арешту на належне йому та його родичам майно на підставі оскаржуваних постанов 05.03.2015.

Доводи позивача про необізнаність та юридичну неграмотність судом до уваги не приймаються, оскільки в цьому ж уточненому адміністративному позові позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на норми чинного законодавства України, зокрема, Цивільного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій тощо, що свідчить про обізнаність позивача з правового регулювання питань, що є предметом розгляду, та можливість звернення за юридичною допомогою.

Крім того, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, суддя вважає, що позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав, свобод чи інтересів 05 березня 2015 року.

Разом з тим, позивач направив позовну заяву на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду лише 30 квітня 2015 року, тобто з простроченням 10-денного строку оскарження, який встановлено ч.2 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України. Доказів поважності причини строку для звернення до суду позивач не надав, а зазначених позивачем підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними недостатньо.

Згідно ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Позивачем не надано разом з позовною заявою доказів поважності причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Суддя не вбачає з позовної заяви та доданих до неї матеріалів підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи викладені обставини, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 107, 165, 181, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про скасування постанов - залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що згідно частини 3 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяД.О. Власенко