Справа № 826/20949/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Спільного українсько-польського підприємства «Будополь-Київ», за участю третьої особи – відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про припинення юридичної особи,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна податкова інспекція у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі – позивач, ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві) до Спільного українсько-польського підприємства «Будополь-Київ» (далі – відповідач, СУПП «Будополь-Київ»), за участю третьої особи - відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про припинення державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач більше року не подає до контролюючого органу податкової та бухгалтерської звітності.

Відповідач у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову чи пояснень, доказів щодо заявлених позовних вимог на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові не надав, як і не надав заяви про визнання позову.

Суд на підставі ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу без проведення судового засідання на підставі поданих сторонами доказів та матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

СУПП «Будополь-Київ» зареєстроване Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією як суб’єкт підприємницької діяльності з 28.02.1996 року.

Як зазначив позивач, а саме відповідно до довідки від 26.12.2014 року, СУПП «Будополь-Київ» станом на день подачі позову за відповідачем відсутня заборгованість перед бюджетом зі сплати податків, зборів, платежів.

Також, як вбачається з матеріалів справи, СУПП «Будополь-Київ» з 23.07.2004 року звітність до контролюючого органу не подавалась.

У зв’язку з неподанням протягом більше року до органів державної податкової служби України податкової звітності зумовило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 року № 755-1V.

Статтею 15 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно зі ст. 16 Податкового кодексу України, передбачені обов’язки платника податків, а саме: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків і зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов’язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та Законами України.

Відповідно до п. 49.2 ст. 46 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно зі ст. 247 Господарського кодексу України, у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації. Скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного суб'єкта господарювання.

Статтею 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців» передбачено, що неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону є підставою для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи.

Відповідно до п.п. 20.1.37 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Пунктом 67.2 ст. 67 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення, зокрема, щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб – підприємців.

З аналізу зазначених положень слідує, що органи доходів і зборів мають право на звернення до суду з позовом про припинення юридичної особи у порядку п.п. 20.1.37 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, взятої ними на податковий облік, у разі неподання нею протягом року податкової чи бухгалтерської звітності.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач у встановлений судом строк своїм правом на подання письмових заперечень проти позову не скористався, не надав доказів на спростування тверджень позивача.

Таким чином, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку скороченого провадження та прийняття рішення по справі, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь сторони, звільненої від сплати судового збору, а також за відсутності витрат, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 183-2, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити повністю.

Постанову надіслати сторонам по справі та державному реєстратору для внесення до Єдиного державного реєстру запису щодо припинення юридичної особи – Спільного українсько-польського підприємства «Будополь-Київ» (код ЄДРПОУ 14307162) у встановленому законом порядку.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко