Справа № 156/1365/14-а
Суддя: Дильний Г. М.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/1365/14-а
Номер провадження: 2-а/156/2/15
рядок статзвіту 2.19.6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого -судді Дильного Г. М..

за участю: секретаря судових засідань Кирилюк Л. М,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Литвинюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він має право на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». По досягненню віку за яким призначається пенсія по віку на пільгових умовах ОСОБА_2 звернувся до відповідача про призначення даної пенсії та ним було надано всі наявні в нього копії трудової книжки та архівні документи про його участь у виробництві колгоспу.

Однак, відповідачем було відмовлено йому у призначенні пільгової пенсії по віку, мотивуючи тим, що за період з 1975-1978 р.р. та з 1979-2005 р.р. в ТзОВ «Злагода агро-бізнес» згідно поданої позивачем довідки від 02.10.2014 року №45 немає підстав, оскільки вона видана не на підставі первинних документів.

Позивач вважає, що відмова управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі у призначенні пільгової пенсії по віку є безпідставною.

В судовому засіданні позивач зазначені вимоги підтримав із вище зазначених підстав та додатково пояснив, що працював трактористом у колгоспі «Хлібороб», який 24.03.2000 року реорганізовано в ТзОВ «Злагода агро-бізнес». По досягненню 55-річного віку звернувся в управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі для призначення пенсії по віку на пільгових умовах, однак йому було відмовлено. Вважає, що надані ним копії трудової книжки та архівні довідки про його участь в господарстві за професією тракторист є достатньою підставою для призначення йому пільгової пенсії.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала із тих підстав, що пунктом «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на такий вид пенсії мають трактористи-машиністи. Згідно поданих позивачем довідок немає підстав зараховувати стаж роботи трактористом, оскільки вони видані не на підставі первинних документів. Крім того, відсутні документи, які підтверджують те, що ОСОБА_2 був членом колгоспу з 1975 року по 1981 рік. Просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які пояснили, що ОСОБА_2 дійсно працював трактористом-машиністом в колгоспі «Хлібороб» з 1975-1978 р.р. та з 1979-2005 р.р., та ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у зв'язку з досягненням 55-ти річного віку позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посаді тракториста.

Управлінням Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області було відмовлено у призначенні пільгової пенсії позивачу з посиланням на те, що не додано належних документів, які підтверджують період роботи тракториста ОСОБА_2 з 1975-1978 р.р. та з 1979-2005 р.р.

Не погодившись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Зі змісту ч3. ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст. 1, 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.«в» ч.1 ст. 13 Закону № №1788-ХІІ (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць : чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону №1788-ХІІ п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 р. (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином, можна зробити висновок, що Законом №1788-ХІІ та Постановою №637 затверджено, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії - є трудова книжка. Якщо її немає, або в ній відсутні свідчення, що визначають право на пільгову пенсію, можуть бути витребувані уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Відповідно до записів в трудовій книжці колгоспника №53, заповненої 22.08.1981 року, позивач прийнятий трактористом в колгосп «Росія» Іваничівського району з 1975 року і працював на цій посаді до 21 серпня 1981 року, а з 1991 року 2005 рік - у колгоспі «Хлібороб». При цьому 24.03.2000 року колгосп «Хлібороб» було перейменовано у ТзОВ «Злагода агро-бізнес».

Також, із матеріалів справи вбачається, що позивачем по справі, крім трудової книжки, було надано для підтвердження спеціального трудового стажу довідку трудового архіву Іваничівського району (а.с.9), з якої вбачається, що ОСОБА_2 працював з 1975 по 1981 рік та з 1991 року по 2005 рік трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві.

Зі змісту ст. 19 Конституції України слідує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною третьою тієї ж статті визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди повинні перевіряти чи прийняті (вчинені ) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтею 71 КАС України визначено, що у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, на підставі повного та всебічно встановлених обставин у справі, з урахуванням вимог вищевказаних нормативно-правових актів, суд приходить до висновку, що записи у трудовій книжці та наявні в матеріалах справи докази, підтверджують стаж роботи позивача за оспорюваний період на посаді тракториста, що дає останньому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За даних обставин, суд приходить до висновку, що існують всі підстави для визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області щодо відмови у призначенні, нарахуванні і виплаті позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 12 липня 2014року .

Керуючись ч.3ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії, Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній,затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 р., ст.ст. 71, 99, 100, 160 - 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області по призначенню, нарахуванню і виплаті ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стягнути з управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області на користь ОСОБА_2 суму недоотриманої пенсії відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 12 липня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Іваничівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/ Г.М. Дильний

З оригіналом згідно

Суддя Г.М. Дильний