Справа № 826/1746/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 березня 2015 року № 826/1746/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агроветзахист Україна» до Державної податкової інспекції в Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Агроветзахист Україна» (далі - позивач, ТОВ «Агроветзахист Україна») до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними дій ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві щодо визнання правочинів, укладених ТОВ «Агроветзахист Україна» з контрагентами вказаними в акті № 497/22-03/36956342 від 18.07.2014 р. «Про результати зустрічної звірки ТОВ «Агроветзахист Україна» () по взаємовідносинах з ТОВ «Сапсан-Юг» (), ТОВ «Миколаїв енергосервіс» () та ТОВ «ВКМ Груп» (за ) з питань правомірності нарахування податкового зобов'язання та податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за період з 01.02.2014 р. по 31.03.2014 р.» нікчемними в силу припису закону та зобов'язання відповідача не використовувати акт № 497/22-03/36956342 від 18.07.2014 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача щодо визнання правочинів, укладених позивачем з контрагентами вказаними у акті звірки нікчемними в силу припису закону є протиправними, оскільки господарські операції позивача здійснювались в межах звичайної господарської діяльності обох підприємств, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ «Агроветзахист Україна», зареєстровано як юридичну особу 23.02.2010, номер запису про проведення державної реєстрації - 0013129, .

Згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України станом на дату проведення звірки ТОВ «Агроветзахист Україна» зареєстроване за адресою м. Київ, Дарницький район, вул. Гмирі Бориса, буд. 4, група нежилих приміщень 229.

Позивач перебуває на податковому обліку в ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у місті Києві.

Відповідачем проведено зустрічну звірку ТОВ «Агроветзахист Україна», за результатами якої складено акт від 18.07.2014 р. №497/22-03/36956342 про результати зустрічної звірки ТОВ «Агроветзахист Україна» () по взаємовідносинах з ТОВ «Сапсан-Юг» (), ТОВ «Миколаїв енергосервіс» () та ТОВ «ВКМ Груп» () з питань правомірності нарахування податкового зобов'язання та податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за період з 01.02.2014 по 31.03.2014 р.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами вказаними у акті, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному досліджені, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Підпунктом 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (далі - Податковий кодекс України) передбачено, що для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, органи державної податкової служби уповноважені, зокрема, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до п.п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження господарських виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1232 (далі - Порядок №1232).

Пунктом 1 Порядку №1232 встановлено, що зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1232, зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Пунктом 3 Порядку №1232 передбачено, що з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

У відповідності до пункту 4 Порядку №1232, орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Таким чином, підставами для проведення зустрічної звірки, у відповідності до вищезазначених норм, є необхідність зіставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання по господарських операціях, за наявності сумнівів стосовно факту здійснення таких операцій.

При цьому, в даному випадку, підставою для проведення такої звірки є ініціатива податкового органу, оскільки суб'єкти господарювання (контрагенти) перебувають на обліку в цьому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків.

З акту про неможливість проведення зустрічної звірки судом встановлено, що інформацією, яка викликає сумнів стосовно факту здійснення операцій позивачем були складені ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві наступні акти:

- акт від 16.04.2014 р. №238/22-03/34059455 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Сапсан-Юг» () за період діяльності з 01.01.2013 р. по 28.02.2014 р., акт від 13.06.2014 р.№406/22-03/34059455 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Сапсан-Юг» за період діяльності з 01.03.2014 р. по 30.04.2014 р., який знаходиться на обліку у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві,

- акт 08.05.2014 р. №283/22-03/37062523 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «ВКМ Груп» за період діяльності з 01.01.2014 р. по 31.03.2014 р., який знаходиться на обліку у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач направив позивачу письмовий запит від 28.05.2014 №4518/10/26-51-22-04-04 про надання інформації та її документального підтвердження по господарських відносинах з ТОВ «Сапсан-Юг» (), ТОВ «Миколаїв енергосервіс» () та ТОВ «ВКМ Груп» () за період з 01.02.2014 по 31.03.2014 р.

У відповідь на даний запит позивач направив лист від 19.06.2014 №17 з відповідними поясненнями та документальними підтвердженнями, а саме: Договір поставки №1802-1 від 12.02.2014 р., в якому виступає ТОВ «Сапсан - Юг» () (Продавець), а ТОВ «Агроветзахист Україна» (Покупець), предметом якого являється поставка сільськогосподарської продукції; Договір поставки №20140314 від 04.03.2014 р., в якому виступає ТОВ «Миколаїв енергосервіс» () - Продавець, а ТОВ «Агроветзахист Україна» (Покупець), предметом якого являється поставка сільськогосподарської продукції; Договір поставки №2102214 від 21.02.2014 р., в якому виступає ТОВ «ВКМ Груп» - Продавець, а ТОВ «Агроветзахист Україна» (Покупець), предметом якого являється поставка сільськогосподарської продукції.

Разом з тим, в ході відпрацювання та отриманих фінансово-господарських документів, встановлено, що у листопаді 2013 року ТОВ «Сапсан-Юг» придбало соняшникову олію, макуху, обладнання для їх виробництва та в свою чергу сформувало податковий кредит з ПДВ від наступних ризикових СГД: ПП «Конкорд» (), ТОВ «Айтерс» (), ТОВ «Ланіт-Бі» (), ТОВ «Широко» ().

Відповідно до наданих фінансово-господарських документів та проведеного їх аналізу встановлено, що у січні 2014 року ТОВ «Сапсан-Юг» придбано сировини (насіння соняшника) та в свою чергу вироблено продукції значно менше ніж реалізовано в адресу будь-якого із доведених в парі з ТОВ «Сапсан-Юг» покупців.

Взаємовідносини з вказаними підприємствами свідчать про неможливість придбання у ПП «Кокорд», ТОВ «Айтерс», ТОВ «Ланіт-Бі», ТОВ «Широко» олії соняшникової та макухи та неможливість подальшої реалізації вказаних ТМЦ в адресу ТОВ «Нью Бізнес Солюшнз», ТОВ «Нео Форте», ТОВ «ВВВВ», ТОВ «Аріленд», тобто за результатами проведених заходів встановлено відсутність реального факту здійснення господарської діяльності (безтоварність операцій) та нікчемність угод укладених між ТОВ «Сапсан-Юг» та вказаними постачальниками та покупцями, та направленими на мінімізацію податкових зобов'язань.

Також, при складанні акту від 13.06.2014 р. №406/22-03/34059455 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Сапсан-Юг» за період діяльності з 01.03.2014р. по 30.04.2014р. здійснено наступні заходи: співробітниками ОУ ДПІ у Дарницькому районі м. Києва службовою запискою № 1308/7/26-51-07-03 від 30.05.2014 р. надано висновок про результати відпрацювання ризикового платника податків оперативним підрозділом ГУ Міністерства доходів і зборів України.

Зокрема, за результатами відпрацювання підприємств від яких ТОВ «Сапсан-Юг» сформував податковий кредит з ПДВ за квітень 2014 року встановлено наявність ряд СГД з ознаками фіктивності, зокрема: ПП «МНТ» (), ТОВ «ВІП Лайф» (), ТОВ «ВКМ Груп» (), ТОВ «Айтерс» (), ТОВ «Стронг Компані» (код 38930939).

Також в ході відпрацювання ТОВ «Сапсан-Юг», в тому числі попередніх періодів встановлено, що всі підприємства в податковому кредиті є постачальниками олії соняшникової, або обладнання для її виготовлення. При цьому, встановлено, що вони не мають будь-яких основних засобів, власних або орендованих виробничих потужностей, в тому числі обладнання для виготовлення олії соняшникової, транспортних засобів, відповідного персоналу, інше, що свідчить про безпідставне формування ТОВ «Сапсан-Юг» податкового кредиту з ПДВ по всім підприємствам постачальникам.

Крім того, під час відпрацювання ТОВ «Сапсан-Юг» встановлені факти пов'язані з маніпулюванням податковою звітністю зі сторони службових осіб вказаного СГД, зокрема безпідставне формування податкового кредиту з ПДВ від СГД з неіснуючими ІПН.

Враховуючи викладене, за результатами проведення заходів податковим органом зроблено висновок про те, що у ТОВ «Сапсан-Юг» відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, відсутність реального факту здійснення господарської діяльності (безтоварність операцій) та нікчемність угод укладених між ТОВ «Сапсан-Юг» та постачальниками та покупцями у квітні 2014 року та направленими на мінімізацію податкових зобов'язань.

Також, згідно отриманого відповідачем акту від 08.05.2014 р. №283/22-03/37062523 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «ВКМ Груп» за період діяльності з 01.01.2014 р. по 31.03.2014 р., зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку з тим, що підприємство не знаходиться за юридичною адресою (стан підприємства « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням).

При проведенні аналізу наявної в органі ДПС інформації та її документального підтвердження співробітниками ОУ ДПІ у Дарницькому районі м. Києва службовою запискою №1008/7/26-51-07-03 від 05.05.2014 р. надано висновок про результати відпрацювання ризикового платника податків оперативним підрозділом ГУ Міністерства доходів і зборів України, в якому зазначено, що місцезнаходження ТОВ «ВКМ Груп» та його службових осіб не встановлено, запит про надання підтверджуючих документів директору вручити не надалось можливим, відповідно підтверджуючі документи відсутні. При цьому, отримано висновок експерта № 160 від 30.04.2014 р., відповідно якого підписи виконані на реєстраційних документах (статут, протокол зборів) однією особою, а підписи у реєстраційній картці іншою, тобто різними особами.

Також, як пояснив відповідач, за результатами відпрацювання підприємства встановлено, що у ТОВ «ВКМ Груп» фактично відсутні основні фонди, технічний персонал (при відпрацюванні не встановлено наявність працюючих, згідно звітності підприємства - значилось кількість працюючих 1 особа), виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби та інші умови для ведення господарської діяльності, що може свідчити про відсутність реального факту здійснення господарської діяльності та нікчемність угод укладених між підприємством ТОВ «ВКМ Груп» та підприємствами - постачальниками та покупцями.

В ході перевірки не підтверджено фактичну наявність поставок товарів (послуг) від у ТОВ «Сапсан-Юг», ТОВ «Миколаїв-енергосервіс» та ТОВ «ВКМ Груп» підприємствам - покупцям, що на думку контролюючого органу свідчить про те, що правочини між цими підприємствами та покупцями здійснені без мети настання реальних наслідків.

Крім того, операції ТОВ «Агроветзахист Україна» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, відсутності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. В зв'язку з цим посадові особи ТОВ «Агроветзахист Україна» не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного.

Враховуючи вищевикладене, за результатами проведеної звірки відповідачем зроблено висновок про порушення ч.5 ст.203, ч.1, 2 ст. 215, ст.216 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені цими правочинами, здійснених ТОВ «Агроветзахист Україна» при придбанні та продажу товарів (послуг). Та відсутність об'єктів оподаткування ТОВ «Агроветзахист Україна» при придбанні та продажу товарів (послуг) у ТОВ «Сапсан-Юг», ТОВ «Миколаїв-енергосервіс» та ТОВ «ВКМ Груп» та продажу товарів ДП «Пі Джі Трейд» (), ДП «Інтегровані Логістичні Системи» (код ЄДРПРОУ 32012483), що підпадають під визначення cт. 22, ст. 185, ст. 188, ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України.

Водночас, в розумінні Порядку №1232 та Податкового кодексу України, акт про проведення зустрічної звірки не є актом застосування суб'єктом владних повноважень норм права.

Актом застосування норм права або правозастосовним актом, може бути рішення, викладене у формі податкового повідомлення-рішення, яке приймається на підставі нормативно-правових актів та висновків перевірки і наділено такими характерними ознаками як категоричне, офіційно-владне, обов'язкове для виконання веління, яке охороняється примусовою силою держави та є персоніфікованим.

Крім того, акт про проведення зустрічної звірки таких ознак не має, тому у правовому регулюванні участі не приймає, а є лише носієм певної інформації та може бути доказом у адміністративній справі відповідно до норм статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи оцінку висновкам, викладених в акті зустрічної звірки, судом не встановлено наявність в них формулювання відповідачем тверджень про визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами, нікчемними.

Разом з тим, суд зазначає, що будь-які формулювання, викладені у висновках такого акту, не можуть самі по собі спричиняти жодних негативних наслідків для платника податків, у тому числі, бути достатньою підставою для визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами, нікчемними.

При цьому, суд бере до уваги правову позицію Вищого адміністративного суду України, викладену в частинах 14, 15 пункту 4 оглядового листа №982/13/13-09 від 06.07.2009 р. «Про деякі питання практики вирішення справ за участю органів державної податкової служби», а саме, відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин, вчинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що порушує публічний порядок, а отже, є нікчемним. Як зазначено в частині 2 статті 215 Цивільного кодексу України, визнання судом такого правочину недійсним не вимагається. А тому позови податкових органів про визнання такого правочину недійсним судовому розгляду не підлягають. Органи державної податкової служби можуть звертатись до судів із позовами про стягнення в доход держави коштів, одержаних за правочинами, вчиненими з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їхню нікчемність.

Таким чином, органи податкової служби мають право в актах перевірки давати оцінку правочинів, вчинених суб'єктами господарювання. Проте наслідки визнання правочинів нікчемними можуть бути застосовані тільки в судовому порядку.

Дії податкового органу по проведенню звірки та складанню акта про проведення зустрічної звірки є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції, а сам акт про проведення зустрічної звірки не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні КАС України і є лише носієм інформації, встановленої під час проведення звірки, а висновки в ньому не призводять до порушення прав платників податків.

Зокрема, належних доказів протилежного позивачем суду не надано.

При цьому, як свідчать матеріали справи, у даному випадку рішення, яке породжує правові наслідки для позивача податковим органом за результатами зустрічної звірки не приймалось, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що оспорювані дії податкового органу при зібранні податкової інформації не порушують прав позивача, а відтак відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Також, вимога про зобов'язання відповідача не використовувати акт № 497/22-03/36956342 від 18.07.2014 р. не може бути задоволеною, оскільки суд не вправі спонукати відповідача до вчинення певних дій чи утриматися від вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено в повному обсязі правомірність та обґрунтованість вчинених ним оскаржуваних дій.

В той же час, факт порушення прав позивача в даній справі відсутній та позивачем не доведений, тому за наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Агроветзахист Україна» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко