Справа № 2а-12744/11/1370
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р. Справа № 151606/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2011 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області до відділу державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції Львівської області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

01.02.2011 року Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області звернулося до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції Львівської області, в якому просило визнати дії державного виконавця відповідача неправомірними, а постанову про накладення штрафу від 20.01.2011 року скасувати.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що постанова відповідача про накладення штрафу є протиправною, у зв'язку з добровільним виконанням позивачем рішення суду, що підтверджується відповідним розпорядженням. Крім того, зазначає, що позивач не мав можливості виконати рішення суду у встановлений відповідачем строк з поважних причин, які не були зясовані при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2011 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем не доведено добровільного виконання рішення суду у строк встановлений відповідачем, а тому відповідачем належним чином використано надані йому Законом України «Про виконавче провадження» права щодо накладення на боржника штрафу та винесення про це постанови за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, що зобов'язує його виконати певні дії.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області подало апеляційну скаргу, в якій просило оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, і суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання представників осіб, що беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 16.11.2010 року № 2а-217, виданого Сокальським районним судом Львівської області про зобов'язання позивача нарахувати і виплатити з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року включно ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», про що винесено відповідну постанову ВП № 22795630 від 24.11.2010 року. Позивачу надано строк для добровільного виконання рішення суду до 01.12.2010 року.

Вказане вище рішення у наданий державним виконавцем строк добровільно не виконано, у зв'язку з чим на позивача накладено штраф у розмірі 340, 00 грн., що підтверджується постановою про накладення штрафу від 20.01.2011 року ВП № 22795630(а.с.6).

Позивачем на виконання рішення суду надано розпорядження від 28.02.2011 року № 124945 про перерахунок пенсії ОСОБА_1, у зв'язку з чим позивач вважає постанову про накладення штрафу протиправною(а.с.12).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюється Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XІV.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим законом, зокрема підлягають до виконання виконавчі листи, що видаються судами, накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Cт. 30 вказаного Закону передбачає обов'язок державного виконавця щодо невідкладного початку примусового виконання, якщо боржник у встановлений державним виконавцем строк добровільно не виконав рішення.

Як слідує з матеріалів справи позивач є боржником у виконавчому провадженні, який зобов'язаний за рішенням суду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, здійснивши відповідний перерахунок з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 28.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 03.03.2010 року, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Твердження позивача про виконання рішення суду, що, на його думку, підтверджується прийняттям розпорядження від 28.02.2011 року № 124945 про перерахунок пенсії ОСОБА_1, колегія суддів вважає помилковим, оскільки станом на 01.12.2010 року кінцевий строк для добровільного виконання рішення суду, наданого відповідачем, позивачем нараховано, але не виплачено ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до рішення суду. А тому, позивач виконав рішення суду лише частково та з порушенням строку, встановленого відповідачем для його добровільного виконання. У зв'язку з викладеним, керуючись ст.ст. 5, 87 Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем винесено постанову про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 цього Закону, у разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання. Якщо після цього, рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф у сумі двократного розміру витрат на проведення виконавчих дій у порядку, встановленому частиною другою ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова відповідача про накладення штрафу від 20.01.2011 року ВП № 22795630 прийнята у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим, відсутні підстави для її скасування.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2011 року у справі № 2а-12744/11/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Б. Заверуха

Судді В.Я. Качмар

В.В. Ніколін