Справа № 461/2910/15-а
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2910/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2015 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовомОСОБА_1 до Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту містобудування Львівської міської ради, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Департаменту містобудування Львівської міської ради щодо розгляду його звернення від 30.12.2014 року, зареєстрованого в адміністративно-господарському управлінні «Центр надання адміністративних послуг» за №3-А-35522/АП про надання вимог до архітектурно-планувальної частини проекту на проектування проїзду до житлового будинку на АДРЕСА_1 зобов'язати відповідача розглянути згадане звернення.

В обґрунтування позову покликається на те, що 30.12.2014 року він, як власник 1/8 частини будинку АДРЕСА_1, звернувся з заявою, яка зареєстрована в адміністративно-господарському управлінні «Центр надання адміністративних послуг» за №3-А-35522/АП про надання вимог до архітектурно-планувальної частини проекту на проектування проїзду до житлового будинку на АДРЕСА_1 У відповідь на звернення позивача, відповідач листом від 02.03.2015 року повідомив останнього, що відповідно до роз'яснення юридичного управління Львівської міської ради наданого управлінню архітектури, рішенням апеляційного суду Львівської області від 23.10.2014 року по справі №462/20/11 зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні будинковою територією, що прилягає до АДРЕСА_1, шляхом демонтажу самовільно встановлених воріт. При цьому позивача повідомлено, що оскільки в даному провадженні не розглядалось питання влаштування окремого заїзду ОСОБА_1, тому можливість влаштування заїзду може розглядатись у випадку одночасного звернення у Львівську міську раду гр.ОСОБА_2 та гр.ОСОБА_1 щодо влаштування даного заїзду. Вважає таку бездіяльність відповідача незаконною, з огляду на порушення норм Закону України «Про звернення громадян», а також на те, що рішенням апеляційного суду Львівської області від 23.10.2014 року у справі №462/20/11 було встановлено, що іншого в'їзду до його частини будинку АДРЕСА_1 немає. Крім того, позивач зазначає, що ЛКП «Архітектурно-будівельний нагляд» ще у 2012 році було розроблено проект влаштування проїзду до житлового будинку на АДРЕСА_1.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просять позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів належним і неупередженим судом.

Згідно ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що 30.12.2014 року ОСОБА_1, як власник 1/8 частин будинку АДРЕСА_1, звернувся з заявою, яка зареєстрована в адміністративно-господарському управлінні «Центр надання адміністративних послуг» за №3-А-35522/АП, про надання вимог до архітектурно-планувальної частини проекту на проектування проїзду до житлового будинку на АДРЕСА_1

У відповідь на звернення ОСОБА_1, відповідач листом №2401-3 вих-353 від 02.03.2015 року повідомив останнього, що відповідно до роз'яснення юридичного управління Львівської міської ради наданого управлінню архітектури, рішенням апеляційного суду Львівської області від 23.10.2014 року по справі №462/20/11 зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні будинковою територією, що прилягає до АДРЕСА_1, шляхом демонтажу самовільно встановлених воріт. При цьому позивача повідомлено, що оскільки в даному провадженні не розглядалось питання влаштування окремого заїзду ОСОБА_1, тому можливість влаштування заїзду може розглядатись у випадку одночасного звернення у Львівську міську раду гр.ОСОБА_2 та гр.ОСОБА_1 щодо влаштування даного заїзду. У зв'язку з наведеним, звернення ОСОБА_1 було повернено без вирішення.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про звернення громадян», до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких порушено права і законні інтереси інтереси чи свободи громадянина (групи громадян), створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод, незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Частиною 1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно ст.20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як випливає з вищевикладеного, відповідачем порушено імперативні норми Закону України «Про звернення громадян» щодо строків та зобов'язання розглянути звернення громадян, чого відповідачем зроблено не було.

Крім того, рішенням апеляційного суду Львівської області від 23.10.2014 року по справі №462/20/11 встановлено, що ОСОБА_1 немає доступу до будинку з АДРЕСА_1, оскільки відповідач ОСОБА_2 самовільно влаштував ворота, при цьому жодного дозволу на облаштування воріт відповідними органами йому не надавалось. Крім цього, між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку користування земельними ділянками, що перебувають у їх спільному користуванні /а.с.8-11/.

Також, з матеріалів справи видно, що ЛКП «АРХБУДНАГЛЯД» у 2012 році було розроблено Проект влаштування проїзду до житлового будинку на АДРЕСА_1 /а.с.15/.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про незаконність бездіяльності відповідача, оскільки останнім не виконано вимог Закону України «Про звернення громадян», зокрема не було розглянуто звернення ОСОБА_1 від 30.12.2014 року та не прийнято рішення за результатами такого розгляду, що прямо зазначено у відповіді на звернення позивача.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, відповідач не надав жодних належних доказів на спростування позовних вимог, а тому позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст.7-12, 70, 86, 158-163 КАС України суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту містобудування Львівської міської ради щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 30.12.2014 року, зареєстрованого в адміністративно-господарському управлінні «Центр надання адміністративних послуг» за №3-А-35522/АП про надання вимог до архітектурно-планувальної частини проекту на проектування проїзду до житлового будинку на АДРЕСА_1

Зобов'язати Департамент містобудування Львівської міської ради розглянути звернення ОСОБА_1 від 30.12.2014 року, зареєстрованого в адміністративно-господарському управлінні «Центр надання адміністративних послуг» за №3-А-35522/АП про надання вимог до архітектурно-планувальної частини проекту на проектування проїзду до житлового будинку на АДРЕСА_1

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя: Стрельбицький В.В.