Справа № 815/1810/15
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1810/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Одеського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2015 року Одеський міський центр зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 3370,53 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.06.2013 ОСОБА_2 була зареєстрована в Одеському міському центрі зайнятості як безробітну та відповідно до наказу від 19.06.2013 № НТ 130619 їй була призначена допомога по безробіттю. Під час перебування на обліку та отримання допомоги по безробіттю, Одеським міським центром зайнятості був виявлений факт виконання робіт відповідачем згідно з цивільно - правовим договором з ПАТ «Страхова компанія «ТАС» від 03.01.2012 та отримання доходу згідно з актами виконаних робіт: від 31.07.2013, від 30.09.2013, від 31.01.2014. Відтак, на думку позивача, за період з 19.06.2013 по 03.09.2013 відповідачем незаконно отримано допомогу по безробіттю у сумі 4785,23 грн., яка підлягає поверненню. Позивач також зазначив, що ОСОБА_2 було сплачено лише частину заборгованості в сумі 239,26 грн. Зважаючи на наявність непогашеної заборгованості в сумі 4545,97 грн., позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Представник позивача Одеського міського центру зайнятості в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. 30 квітня 2015 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та здійснити в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з'явився, судова кореспонденція, яка направлялась на адресу відповідача: 65000, АДРЕСА_1, повернута до суду з відміткою відповідальної особи поштового зв'язку: «за зазначеною адресою не проживає».

Згідно довідки відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_2 станом на 07.04.2015 зареєстрована за адресою: 65000, АДРЕСА_1 . Відповідно до положень ч. 11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч. 1 ст. 41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2013 ОСОБА_2 звернулася до Одеського міського центру зайнятості із заявою, відповідно до якої просила надати їй статус безробітної з виплатою допомоги по безробіттю згідно з Законами України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно наказу від 19.06.2013 № НТ 130619 відповідачу була призначена допомога по безробіттю (а.с. 9).

У відповідності до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 №5067-VI, ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 02.03.2000 №1533-ІІІ (із змінами та доповненнями), Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України від 13 лютого 2009 року № 60/62 та постанови Кабінету Міністрів Україні від 26.09.2001 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням», Полежаєвою Оленою Юріївною, головним спеціалістом відділу взаємодії з роботодавцями, проведено перевірку гр. ОСОБА_2 на ТОВ «Тас - Фінанс Консалтинг» якою було встановлено, що ОСОБА_2 у періоді з 01.04.2013 по 30.09.2013 отримала винагороду за консультаційні послуги при укладанні договорів страхування, надані згідно цивільно - правового договору №590000411 від 03.01.2012 в сумі 141,00 грн.

Дані обставини підтверджується копією договору Доручення №590000411 від 03.01.2012, актами наданих послуг згідно з Договорм Доручення №590000411 від 03.01.2012 (арк. справи 12-19).

На підставі вказаної перевірки, Одеським міським центром зайнятості був складений акт №696 від 26.12.2014 розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (арк. справи 10-11).

Згідно з п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Мінпраці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307 (далі - Порядок № 307), центром зайнятості виданий наказ від 26.01.2015 № НТ150126 про повернення гр. ОСОБА_2 коштів за період з 19.06.2013 по 03.09.2013 в сумі 4785,23 грн. (арк. справи 22).

30.01.2015 за № 430/19/06 відповідачу було надіслано лист-претензію про необхідність повернення виплаченої допомоги по безробіттю у сумі 4785,23 грн. Одеському міському центру зайнятості (арк. справи 23). Проте, як зазначив позивач, що гр. ОСОБА_2 було повернто кошти на розрахунковий рахунок центру зайнятості лише у розмірі 239,26 грн.

Таким чином, заборгованість гр. ОСОБА_2 за період з 19.06.2013 по 03.09.2013 складає 4545,97 грн.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 №5067-VI (далі Закон України № 5067-VI) безробітними визнаються особи віком від 15 до 70 років, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готові та здатні приступити до роботи.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону № 5067-VI до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків встановлюється договором. При цьому, акт наданих послуг складається для визначення вартості виконаних обсягів робіт.

Таким чином відповідач, перебуваючи у цивільно-правових відносинах та надаючи послуги відносився до громадян, які самостійно забезпечують себе роботою, тобто до категорії зайнятого населення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 № 1533-III (далі Закон України № 1533-III) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 36 Закону України №1533-III передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 № 307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 за №915/5136, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Згідно Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг (ст. 6).

Згідно ст.ст. 7-8 зазначеного Порядку рішення про повернення коштів особою оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

У разі відмови особи повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 не повідомила центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, отримана відповідачем допомога по безробіттю за період з 19.06.2013 по 03.09.2013, (з урахуванням часткового повернення 239,26 грн.), у сумі 4545,97 грн., яка на момент розгляду справи є непогашеною, підлягає стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи, що позовні вимоги документально обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідають чинному законодавству, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.2,8-12,69,71,128,158-163, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Одеського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Одеського міського центру зайнятості (, р/р №0002, МФО 828011) заборгованість з виплаченої допомоги по безробіттю за період з 19.06.2013 по 03.09.2013 в сумі 4545,97 грн. (чотири тисячі п'ятсот сорок п'ять гривень 97 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя А.А. Радчук