Справа № 816/1347/14
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/1347/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лі Н.А.,

представника позивача - Дмитрієва С.О.,

представника відповідача - Копачинської І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2014 року Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області (далі - позивач, Полтаварибоохорона) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі - відповідач, Кременчуцька ОДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення від 24.03.2014 №/381 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24.03.2014 №/390.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на час проведення примусового стягнення грошових коштів за рішеннями суду на користь ОСОБА_3 Полтаварибоохорона не являлось податковим агентом та відповідно не було зобов'язано нараховувати та утримувати із виплачених сум податки і збори.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти позову та просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 42-43).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у період з 13.02.2014 по 19.02.2014 Кременчуцькою ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2010 по 31.12.2013, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 у зв'язку з надходженням інформації щодо можливих порушень вимог чинного законодавства посадовими особами Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області на підставі звернення громадянина ОСОБА_3 (а.с.8-12).

За результатами перевірки Кременчуцькою ОДПІ 24.03.2014 прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено грошове зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку на загальну суму 27315,76 грн, з них: за основним платежем - 19227,98 грн, за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) - 8087,78 грн (а.с. 17);

- рішення № /390 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким донараховано 59102,63 грн, з них: єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 40170,32 грн, штрафні санкції - 18932,41 грн (а.с. 18).

Позивач не погодився із зазначеними рішеннями відповідача та оскаржив їх до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.03.2014 № , яким збільшено грошове зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку на загальну суму 27315,76 грн, з них: за основним платежем - 19227,98 грн, за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) - 8087,78 грн, суд виходить з наступного.

Із матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06.09.2012 у справі № 2/1622/881/2012 за позовом ОСОБА_3, крім іншого, стягнуто з Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибацтва у Полтавській області на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 42897,99 грн (а.с. 37-38).

Зі змісту зазначеного рішення суду та розрахунку суми боргу у вказаній справі (а.с. 113) судом з'ясовано, що сума 42897,99 грн є компенсаційними виплатами за час вимушеного прогулу.

Також, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.04.2013 у справі №554/1472/13-ц за позовом ОСОБА_3 до Полтаварибоохорона про стягнення коштів стягнуто з Полтаварибохорона на користь ОСОБА_3 середньомісячний заробіток за час затримки з розрахунком та видачі трудової книжки за період з 24.11.2011 по 24.02.2013 в сумі 57779,26 грн (а.с. 36).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02.06.2014 суд роз'яснив рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01.04.2013 у справі № 554/1472/13-ц, вказавши, що із суми середньомісячного заробітку підлягає вирахуванню податок з доходу фізичних осіб і єдиний внесок на державне соціальне страхування (а.с. 186).

Крім цього, судом враховано, що листом від 14.05.2013 № 829-05 "Щодо збільшення кошторису по заробітній платі" Полтаварибоохорона повідомила Голову Державного агентства рибного господарства України про те, що згідно рішень Октябрського районного суду м. Полтави від 06.09.2012 та від 01.04.2013 стягнуто з Полтаварибоохорона компенсацію за час вимушеного прогулу за 2011 рік в сумі 42897,99 грн та за 2012 -2013 р.р.- 5777,96 грн, у зв'язку з чим просила виділити додаткові кошти на виплату зазначених сум (а.с. 126).

Виходячи з викладеного, стягнуті на підставі судових рішень з Полтаварибоохорона на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 42897,99 грн є компенсаційними виплатами за час вимушеного прогулу, а кошти в сумі 57779,26 грн - компенсаційними виплатами за час затримки з розрахунком.

У ході перевірки Кременчуцькою ОДПІ встановлено та відображено у акті, що Полтаварибоохорона з перерахованих ОСОБА_3 компенсаційних виплат в сумі 42897,99 грн та 57779,26 грн не утримано податок з доходів фізичних осіб, чим, на думку відповідача, порушено пункт 171.2 статті 171 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 162 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

При цьому, згідно з пунктом 164.6 статті 164 Кодексу під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов'язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності.

Підпунктом 165.1.6 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: сума єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування платника податку, що вносяться за рахунок його роботодавця у розмірах, визначених законом;

Згідно з пунктом 167.1 статті 167 Кодексу ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

При цьому, згідно з підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;

Відповідно до абзацу «а» пункту 171.2 статті 172 Кодексу особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Згідно з абзацом «а» пункту 176.2 статті 176 Кодексу особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Таким чином, стягнуті з Полтаварибоохорона на підставі рішень Октябрського районного суду м. Полтави від 06.09.2012 та від 01.04.2013 на користь ОСОБА_3 суми 42897,99 грн та 57779,26 грн як компенсація - середній заробіток за час вимушеного прогулу та за час затримки з розрахунком, відповідно до податкового законодавства України, вважаються загальним місячним (річним) оподатковуваним доходом, з якого податковий агент зобов'язаний утримати та перерахувати до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку.

Оскільки виплату оподатковуваного доходу на користь платника податку на виконання судових рішень здійснила Полтаварибоохорона, то відповідно у даному випадку позивач є податковим агентом, який зобов'язаний утримати податок із суми такого доходу, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу, та перерахувати його до бюджету.

Позивачем надано суду платіжні доручення від 19.06.2013 № U949320 (#86544510) на суму 42897,99 грн з призначенням платежу: списання коштів згідно виконавчого листа від 06.09.2012 № 2/1622/881/2012р для зарахування на картковий рахунок ОСОБА_3 та від 09.07.2013 № U1073559 (#86966055) на суму 57779,26 грн з призначенням платежу: списання коштів згідно виконавчого листа від 03.06.2013 № 2/554/1632013 для зарахування на картковий рахунок ОСОБА_3 (а.с.92-93). Перерахування коштів проведено через Державне казначейство України шляхом безспірного списання коштів для зарахування на картковий рахунок ОСОБА_3

Матеріали справи свідчать про те, що стягнуті за судовими рішеннями суми 42897,99 грн та 57779,26 грн Полтаварибоохорона в повному обсязі перераховані на картковий рахунок ОСОБА_3 без утримання податків і зборів.

Отже, Полтаварибоохорона як податковий агент не забезпечив утримання із виплачених ОСОБА_3 компенсаційних виплат податку з доходів фізичних осіб та перерахування його до бюджету.

Спірним податковим повідомленням-рішенням від 24.03.2014 № Кременчуцькою ОДПІ збільшено грошове зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку на загальну суму 27315,76 грн, з них: за основним платежем - 19227,98 грн, за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) - 8087,78 грн.

Згідно наданих відповідачем письмових пояснень (а.с.52-53) розрахунок донарахованого позивачу податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку на суму 19227,98 грн здійснювався наступним чином.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 42897,99 грн з урахуванням утримання єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування становить 41353,66 грн.

Сума 41353,66 грн розбивається на 11470 грн (десятикратний розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2013, тобто на момент виплати - червень 2013 року) та 29883,66 грн (сума, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати).

11470*1,17647*15%=2024,12, де 1,17647 - коефіцієнт, застосований відповідно до пункту 164.5 статті 164 Податкового кодексу України, 15% - ставка податку згідно з абзацом 1 пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України.

29883,66*1,204819*17%=6120,75 де 1,204819- коефіцієнт, застосований відповідно до пункту 164.5 статті 164 Податкового кодексу України, 17% - ставка згідно з абзацом 2 пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України.

Також, середній заробіток за час затримки з розрахунком у розмірі 57779,26 грн з урахуванням утримання єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування становить 55699,21 грн, аналогічно: 11470*1,17647*15%=2024,12 грн; 44229,21*1204819*17%=9058,99 грн.

Разом з тим, згідно з пунктом 164.5 статті 164 Податкового кодексу України під час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К = 100 : (100 - Сп), де К - коефіцієнт; Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.

Отже, зі змісту зазначеної норми слідує, що вказаний коефіцієнт застосовується у разі нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі.

Оскільки, як встановлено судом, перерахування компенсаційних виплат ОСОБА_3 здійснено у грошовій формі, то у даному випадку застосування коефіцієнту не здійснюється, у зв'язку з чим суд дійшов до висновку про безпідставне врахування Кременчуцькою ОДПІ під час визначення розміру податку на доходи фізичних осіб коефіцієнту, передбаченого пунктом 164.5 статті 164 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, розмір податку на доходи фізичних осіб без застосування коефіцієнту, передбаченого пунктом 164.5 статті 164 Податкового кодексу України, становить суму 16040,20 грн, яка розраховується наступним чином.

База для оподаткування податком з доходів фізичних осів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 42897,99 грн з урахуванням утримання єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування становить 41353,66 грн (42897,99 * 3,6%);

41353,66 грн - 11470 грн ( десятикратний розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2013, тобто на момент сплати коштів - червень 2013 року) = 29883,66 грн (сума, яка перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати);

11470 грн*15% (ставка податку згідно з абзацом 1 пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України) = 1720,50 грн;

29883,66 грн*17% (ставка податку згідно з абзацом 2 пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України) = 5080,23 грн. Всього 6800,73 грн (1720,50 грн + 5080,23 грн).

База для оподаткування податком з доходів фізичних осів із середнього заробітку за час затримки з розрахунком у розмірі 57779,26 грн з урахуванням утримання єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування становить 55699,20 грн (57779,26 грн * 3,6%), як визначено Кременчуцькою ОДПІ;

55699,20 грн - 11470 грн ( десятикратний розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2013, тобто на момент сплати коштів - липень 2013 року) = 44229,20 грн (сума, яка перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати);

11470 грн*15% (ставка податку згідно з абзацом 1 пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України) = 1720,50 грн;

44229,20 грн*17% (ставка податку згідно з абзацом 2 пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України) = 7518,97 грн. Всього 9239,47 грн (1720,50 грн + 7518,97 грн).

Також спірним податковим повідомленням-рішенням від 24.03.2013 № Кременчуцькою ОДПІ застосовано фінансові санкції (штраф) в сумі 8087,78 грн.

Згідно розрахунку штрафних санкцій (а.с. 13) Кременчуцькою ОДПІ на підставі абзацу 1 пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України застосовано до позивача штраф у розмірі 25% та 50% від суми недоплати, а саме: за червень 2013 року сума недоплати податку 8144,87, з яких 25% штрафу становить 2036,22 грн та липень 2013 року сума недоплати податку 11083,11 грн, з них 50% штрафу - 5541,56 грн. Також застосовано штраф у розмірі 510 грн на підставі частини 1 пункту 119.2 статті 119 Податкового кодексу України.

Суд вважає правомірним застосування до позивача на підставі абзацу 1 пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України штрафу у розмірі 25% та 50% від суми недоплати, однак, враховуючи розмір податку на доходи фізичних осіб за червень 2013 року в сумі 6800,73 грн, 25 % від суми зазначеної недоплати становить 1700,19 грн (6800,73 грн * 25%), за липень 2013 року сума недоплати складає 9239,47 грн, тому розмір штрафу 50% від суми зазначеної недоплати становить 4619,74 грн (9239,47 грн * 50%).

Відповідно до пункту 119.2 статті 119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Згідно з абзацом «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування.

Судом встановлено та не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні, що Полтаварибоохорона не відображено у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за ІІ-ІІІ квартали 2013 року сплачені кошти на користь ОСОБА_3 згідно платіжних доручень від 19.06.2013 № U949320 (#86544510) на суму 42897,99 грн та від 09.07.2013 № U1073559 (#86966055) на суму 57779,26 грн, що підтверджується податковими розрахунками (а.с. 63-68).

Таким чином, позивачем подано до Кременчуцької ОДПІ податкову звітність з недостовірними відомостями про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ, у зв'язку з чим Кременчуцькою ОДПІ правомірно застосовано до Полтаварибоохорона штраф на суму 510,00 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 24.03.2014 №/381 в частині збільшення грошового зобов'язання Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку в загальному розмірі 4445,63 грн, в тому числі 3187,78 грн - основний платіж, 1257,85 грн - штрафна (фінансова) санкція.

Податкове повідомлення-рішення від 24.03.2014 № №/381 в частині визначення грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку в загальному розмірі 22870,13 грн, в тому числі 16040,20 грн - основний платіж, 6829,93 грн - штрафна (фінансова) санкція прийняте Кременчуцькою ОДПІ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 24.03.2014 № /390 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким донараховано 59102,63 грн, з них: єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 40170,32 грн, штрафні санкції - 18932,41 грн, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 та абзацом 2 пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI платниками єдиного внеску є:

- роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

- працівники: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють: на підприємствах, в установах та організаціях, в інших юридичних осіб, зазначених в абзацах другому та восьмому пункту 1 цієї частини.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з пунктом 5 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для бюджетних установ єдиний внесок встановлюється у розмірі 36,3 відсотка визначеної бази нарахування.

Відповідно до пункту 7 статті 8 Закону єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 2, 6 - 8 частини першої статті 4 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині дев'ятій цієї статті), встановлюється у розмірі 3,6 відсотка визначеної пунктом 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Матеріалами справи підтверджується, що Полтаварибоохорона не забезпечено утримання єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із виплачених у червні 2013 року ОСОБА_3 компенсаційних виплат за час вимушеного прогулу на суму 42897,99 грн, у зв'язку із чим Кременчуцькою ОДПІ правомірно обчислено утримання єдиного соціального внеску у розмірі 36,3 відсотка та 3,6 відсотка визначеної бази нарахування - 42 897,99 грн, а саме: 42897,99 грн*36,3%= 15571,97 грн; 42897,99 грн*3,6% = 1544,33 грн; всього 17116,30 грн (15571,97 грн +1544,33 грн).

Згідно з частиною 7 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" перелік видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 №1170 "Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" до переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування належать відшкодування, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Оскільки рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.04.2013 у справі № 554/1472/13-ц за позовом ОСОБА_3 до Полтаварибоохорона про стягнення коштів стягнуто з Полтаварибоохорона на користь ОСОБА_3 середньомісячний заробіток за час затримки з розрахунком та видачі трудової книжки за період з 24.11.2011 по 24.02.2013 в сумі 57779,26 грн (а.с. 36), суд дійшов до висновку, що на суму коштів 57779,26 грн єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 36,3 % та 3,6 % не нараховується.

З огляду на викладене, Кременчуцькою ОДПІ із середньомісячного заробітку за час затримки з розрахунком та видачі трудової книжки в сумі 57779,26 грн неправомірно обчислено утримання єдиного соціального внеску у розмірі 36,3% на суму 20973,87 грн (57779,26 грн * 36,3%) та 3,6% на суму 2080,05 грн (57779,26 грн * 3,6%).

Згідно із статтею 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частин 3, 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно з пунктом 6.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 455, органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки платника єдиного внеску або актом про суми розбіжностей щодо сум доходу (прибутку), заявлених у звітності до органу доходів і зборів та задекларованих у річній податковій декларації фізичними особами - підприємцями чи особами, які забезпечують себе роботою самостійно, або повідомленням-розрахунком на всю суму донарахованого єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога надсилається: платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій); платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'ятнадцяти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Судом встановлено, що при винесенні рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24.03.2014 №/390, Кременчуцькою ОДПІ в порушення вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування включено до штрафної санкції суму основного платежу з єдиного внеску - 40170,22 грн. Разом з тим, контролюючий орган мав окремо сформувати та надіслати позивачу вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску, яка визначена актом перевірки від 26.02.2014, за встановленою формою, а не за формою згідно з додатком 10 до Інструкції (рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску).

Згідно з пунктом 3 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Підпунктом 3 пункту 7.2 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Для розрахунку зазначеного штрафу кількість звітних періодів розраховується, починаючи з місяця, на який припадає термін подання звітності за період, за який донараховано (обчислено) суми єдиного внеску, та закінчуючи місяцем, на який припадає отримання таким платником акта перевірки від органу доходів і зборів або в якому він подав звітність, де зазначено такі донараховані суми.

Якщо за результатами перевірки виявлено в окремих місяцях суми донарахованого (своєчасно не обчисленого) єдиного внеску, то за кожне таке донарахування (кожний місяць) відповідно до Закону накладається штраф у таких порядку та розмірах: для дотримання вимог щодо максимального розміру (50 відсотків) штрафу:

- визначається сукупно сума донарахувань за всіма звітними періодами, в яких вони виявлені;

- визначається сукупно сума штрафу за всіма звітними періодами, у яких виявлені донарахування та за якими нараховано такі штрафи;

- здійснюється обрахування максимального розміру штрафу від сукупної суми донарахувань та порівнюється із фактично нарахованою сумою штрафів, визначеною сукупно за всі звітні періоди, в яких донараховано суми єдиного внеску.

До сплати визначаються суми штрафів, що не перевищують максимальний їх розмір, визначений цим підпунктом.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за формою згідно з додатком 10 до цієї Інструкції.

Так, судом підтверджено встановлену в ході перевірки Кременчуцькою ОДПІ наявність не обчисленого та не сплаченого Полтаварибоохорона єдиного соціального внеску на суму 17116,30 грн.

За висновком суду, застосування штрафу в розмірі 5 відсотків за кожний повний або неповний місяць можливе лише за той місяць, за який донараховано ці суми, тому штраф у розмірі 5 відсотків - це стала сума, яка обраховується від суми донарахування в конкретному місяці.

З огляду на положення пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", сума штрафу не може перевищувати 5 відсотків донарахованих внесків, а саме, 855,82 грн (17116,30 грн х 5%= 855,82 грн).

Проте, Кременчуцькою ОДПІ, всупереч пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"», рішенням від 24.03.2014 № /390 застосовано до позивача фінансові санкції в розмірі 5%, сума яких розраховувалась наростаючим підсумком починаючи з місяця, на який припадає сплата коштів на які донараховано (обчислено) суми внесків, та закінчуючи місяцем, на який припадає винесення спірного рішення.

Відповідно до вимог статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України при прийнятті судового рішення у даній справі судом враховано правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 07.05.2012 у справі за позовом Приватного підприємства "Аутпост-1" до УПФУ в Залізничному районі м. Львова про скасування рішення та вимоги (http://reyestr.court.gov.ua/Review/24704770).

Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку про визнання протиправним та скасування рішення Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №000319/1701/390 від 24.03.2014 в частині визначення до сплати Управлінню охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 40170,22 грн та застосування штрафних санкцій в розмірі 18076,59 грн. Вказане рішення в частині визначення до сплати позивачу штрафної санкції в розмірі 855,82 грн прийнято відповідачем обґрунтовано, а тому у цій частині скасуванню не підлягає.

Таким чином, позовні вимоги Полтаварибоохорона підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Абзацом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позову майнового характеру визначена 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

До позовної заяви додано платіжне доручення від 04.04.2014 № 107 про сплату судового збору у розмірі 182,70 грн.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, позивач має нести витрати із судового збору пропорційно відхиленій частині позовних вимог, а тому з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області до Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 318,82 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 24.03.2014 №/381 в частині збільшення грошового зобов'язання Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку в загальному розмірі 4445,63 грн, в тому числі 3187,78 грн - основний платіж, 1257,85 грн - штрафна (фінансова) санкція.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №000319/1701/390 від 24.03.2014 в частині визначення до сплати Управлінню охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 40170,22 грн та застосування штрафних санкцій в розмірі 18076,59 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області (ідентифікаційний код 34987803) до Державного бюджету України (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, 22030001; код за ЄДРПОУ - 38019510; банк отримувача - ГУДКСУ у Полтавській області; код банку - 831019; розрахунковий рахунок - 4002; призначення платежу - судовий збір, за позовом ______/ПІБ чи назва установи, організації позивача/, Полтавський окружний адміністративний суд, ) судовий збір в сумі 318,82 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 21 травня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава