Справа № 2а-10548/09/0470
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2015р. м. Київ К/800/8294/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіБорисенко І.В.
суддів Кошіля В.В.
Моторного О.А.
розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргусуб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4
на постановуДніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2010
та ухвалуДніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012
у справі № 2а-10548/09/0470
за позовомсуб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4
доДержавної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська
проскасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.02.2009 №/0/5337, від 12.03.2009 №/1/8579/10/17-338, від 06.05.2009 №/2/15528, від 20.07.2009 №/3/24425.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2010, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та ухвалу суду першої та апеляційної інстанцій повністю та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що рішення судів прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне:

- відповідачем проведено планову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005 по 30.09.2008, за результатами якої складено акт №915/17-326//003 від 09.02.2009;

- перевіркою встановлено порушення позивачем ст.1, 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 №727/98, ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» №13-92 від 26.12.1992, в результаті чого позивачем занижено оподатковуваний дохід на суму 212 606,79 грн. та занижено податок з доходів фізичних осіб на суму 31 891,02 грн.;

- на підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/05337 від 16.02.2009, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок з доходів фізичних осіб» у розмірі 31 891,02 грн.;

- за результатами адміністративного оскарження скарги позивача залишені без задоволення, а податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 12.03.2009 №/1/8579/10/17-338, від 06.05.2009 №/2/15528, від 20.07.2009 №/3/24425, якими позивачу була донарахована така ж сума податкових зобов'язань з визначенням нових строків їх сплати.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій погодилися з доводами податкового органу про те, що доходи, отримані позивачем, які перевищують граничний рівень 500 000 грн., встановлений положеннями Указу Президента України №727/98 від 03.07.1998, повинні оподатковуватися за правилами розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України № 13-92 від 26.12.1992 «Про прибутковий податок з громадян».

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно наданих позивачем до перевірки документів, платником податку у IV кварталі 2007 року було отримано дохід на суму 900 675 грн., в результаті чого перевищено граничний обсяг виручки в 500 000 грн., встановлений ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», на суму 400 675 грн.

Відповідно до ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, зокрема, для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їхніх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 000 грн.

Згідно ст.6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником, зокрема, податку на доходи фізичних осіб (для фізичних осіб - суб'єктів малого підприємництва).

При цьому, лише за умов додержання приписів зазначеного Указу доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладаються єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань такого платника податку.

Відповідно до ст.5 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Оскільки названий Указ не містить положень, які б регулювали питання оподаткування сум, що перевищують граничний обсяг виручки, встановлений законодавцем, то оподаткування доходів, отриманих платником єдиного податку з порушенням умов перебування на спрощеній системі оподаткування, повинно здійснюватися із застосуванням правил загальної системи оподаткування.

За змістом пп.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Згідно п.22.10 ст.22 названого Закону втратив чинність Декрет Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26 грудня 1992 року №13-92, крім розділу IV у частині оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, який застосовується з урахуванням положень пункту 9.12 статті 9 цього Закону та діє до набрання чинності спеціальним законом з питань оподаткування фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» згідно з цим розділом Декрету оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету. Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) i документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву. До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з урахуванням наданих позивачем до перевірки первинних документів, яким підтверджено пов'язані з отриманням валового доходу суми витрат у розмірі 188 068,21 грн., відповідач дійшов висновку про заниження позивачем оподатковуваного доходу на суму 212 606,79 грн. та заниження податку з доходів фізичних осіб на суму 31 891,02 грн.

З огляду на вищенаведені приписи податкового законодавства та встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком судів, що доходи, отримані платником податку понад граничний обсяг виручки, встановлений ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», мають оподатковуватися в порядку, передбаченому розділом IV ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян».

Враховуючи вищенаведене, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про відсутність законних підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин справи та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2010 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Борисенко

Судді В.В. Кошіль

О.А. Моторний