Справа № 806/625/15
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

"18" травня 2015 р. Справа № 806/625/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Беспризванного А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "11" березня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області визнання неправомірним наказу, зобов'язання поновити на службі та виплатити грошове і речове забезпечення за час вимушеного прогулу ,-

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірним наказу т.в.о.начальника УМВС України в Житомирській області №403 о/с від 24.12.2014 року про звільнення ОСОБА_5 з органів внутрішніх справ згідно з пп. "є" п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України та зобов'язання т.в.о.начальника УМВС України в Житомирській області поновити ОСОБА_5 на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання і взятих під варту осіб Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області, а також зобов'язання виплатити йому грошове і речове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року позовну заяву ОСОБА_5 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання неправомірним наказу №403 о/с від 24.12.2014 р., зобов'язання поновити на службі та виплатити грошове і речове забезпечення за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зокрема зазначає, що судом порушені норми процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 15 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 3 ст. 99 КАС України).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивачем заявляються вимоги визнання неправомірним наказу №403 о/с від 24.12.2014 р., зобов'язання поновити на службі та виплатити грошове і речове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Перебіг місячного строку для звернення до суду за нормами Кодексу адміністративного судочинства України розпочинається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_5 ознайомився з оспорюваним наказом 12.01.2015 року.

З урахуванням вищевикладених норм права та фактичних обставин справи, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про залишення позову без розгляду.

Слід також зазначити, що оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду з позовом, на які заявник посилається як на поважні, суд має виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів і з того, чи мав заявник за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду.

У відповідності до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зазначені положення кореспондуються з нормами ст. 162 КАС України, які визначають повноваження суду при вирішенні справи по суті.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Це дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при обмеженні права на звернення з відповідною заявою або поданням до суду порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 року №475/97.

Як свідчить позиція Європейського Суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

На підставі вищевикладеного, висновок суду про залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим та передчасним.

Отже, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 204-206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "11" березня 2015 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" травня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_5 АДРЕСА_1,11500

представнику - ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Старий бульвар, 5/37,м.Житомир,10008