Справа № 162/1322/14-а,2-а/162/287/2014
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Справа № 876/1140/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

Суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 09.12.2014 року у справі № 162/1322/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

20 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про визнання протиправною бездіяльність та зобов"язання провести перерахунок і виплату пенсії.

Позовні вимоги мотивує тим, що він як інвалід ІІ групи захворювання, яке пов"язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії отримує пенсію з 04 липня 2014 року. До цього отримував пенсію як непрацюючий пенсіонер що проживає на території радіоактивного забруднення. Вказав, що має право на отримання пенсії в розмірі, передбаченому ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Закон №796-ХІІ), що становить 8 мінімальних пенсій за віком та на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю згідно ст. 50 цього Закону в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, а також відповідно до ст. 39 цього ж Закону на підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю в розмірі 25% від мінімальної пенсії, однак пенсія у вказаних розмірах не нараховується та не виплачується у встановленому законом розмірі, в зв"язку з чим просить визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії в розмірі 2 мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров"ю в розмірі 25 % в межах строку позовної давності по 03 липня 2014 року, а також здійснити перерахунок та виплату державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій та додаткової пенсії в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за період в межах строку позовної давності по 02 серпня 2014 року включно з врахуванням проведених виплат, постанову звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 09.12.2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі щодо ненарахування та невиплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірах, передбачених ст.ст. 39, 50, 51, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 51 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімального розміру пенсії за віком, з 21 травня 2014 року по 03 липня 2014 року з урахуванням проведених виплат; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, інваліду ІІ групи, захворювання якого пов"язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, та як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, державної пенсії в розмірі вісьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.ст. 39, 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з визначеного частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімального розміру пенсії за віком, з 04.07.2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням проведених виплат; постанову у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Постанову суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Любешівського районного суду Волинської області від 09.12.2014 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята в порядку скороченого провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України розгляд даної справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідкою Волинської ОДА від 23.07.2014 року № 64. Позивачу 04.07.2014 року встановлена друга група інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов"язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджено довідкою серії АВ № 0266599, та він знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Любешівському районі як одержувач пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи, пов"язаного з Чорнобильською катастрофою з 04.07.2014 року, що не заперечується відповідачем у поданому до суду запереченні. По 03.07.2014 року позивач отримував пенсію по віку як непрацюючий пенсіонер та потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживає в с. Зарудчі Любешівського району Волинської області, що стверджено копією його паспорта серії НОМЕР_1.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року, не передбачено жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Законом України №1622-VII від 31.07.2014 року, які набрали чинності з 03.08.2014 року, якими передбачений п. 6-7 Прикінцевих положень про те, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Вказаний населений пункт, відповідно до Переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23 липня 1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12 січня 1993 року, віднесено до зон гарантованого добровільного відселення.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 39 Закону №796-ХІІ, пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення підвищуються у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Згідно зі ст. 51 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Статтею 50 Закону №796-ХІІ визначено, що особам, віднесених до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю у розмірах: інвалідам ІІ групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 цього Закону в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв"язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року, не передбачено жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Законом України №1622-VII від 31.07.2014 року, які набрали чинності з 03.08.2014 року, якими передбачений п. 6-7 Прикінцевих положень про те, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції, що відповідач зобов'язаний був нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2014 року по 03.07.2014 року, та зобов'язаний був нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії, державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 04.07.2014 року по 02.08.2014 року, однак допустив протиправну бездіяльність, порушивши пенсійні права позивача, які підлягають судовому захисту шляхом зобов"язання УПФУ в Любешівському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону №796-ХІІ починаючи з 21 травня 2014 року по 03 липня 2014 року включно, виходячи із строків звернення до адміністративного суду, так як позивач звернувся до адміністративного суду за захистом прав 20 листопада 2014 року, з урахуванням проведених виплат, а також шляхом зобов"язання УПФУ в Любешівському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 04.07.2014 року по 02.08.2014 року, з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до ст. 200 КАСУкраїни суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення здодержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись: ст.ст. 160,195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області - залишити без задоволення.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 09.12.2014 року у справі № 162/1322/14-а -залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко