Справа № 154/4235/14а,2а-159/179/14
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року Справа № 8057/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.07.2014 року № 154/4235/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про перерахунок та виплату призначеної пенсії як державному службовцю, -

В С Т А Н О В И В :

07 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Ковелі та Ковельському районі про перерахунок та виплату призначеної пенсії як державному службовцю.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 15.08.2011 року вона отримує пенсію по віку відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу. Пенсія обчислена в розмірі 89% заробітної плати з урахуванням наступних виплат: посадового окладу, надбавки за ранг, вислугу років, середньомісячної суми надбавки за високі досягенння в праці, щомісячних премій та премій до державних, професійних свят. Для призначення пенсії державного службовця позивачем були подані довідки №64,67/05-038 від 15.08.2011 року). Зазначені довідки були надані за формою, встановленою Постановою правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008 року. Як стало відомо позивачці при визначенні розміру пенсії у довідки не були включені суми матеріальних допомог, а також індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове соціальне страхування. У зв'язку з чим 19.06.2014 року вона звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, долучивши до заяви довідки про складові заробітної плати державного службовця ( №50/05-22 від 18.06.2014 року)., які містять інформацію про складові заробітної плати окрім вищезазначених виплат і інші виплати, зокрема матеріальна допомога та індексації. Однак, 01.07.2014 року позивач отримала повідомлення про відмову у проведенні перерахунку пенсії №5048/02-10-22 від 01.07.2014 року. Таке рішення позивач, вважає неправомірним та таким, що не відповідає діючому законодавству, порушує її конституційне право на пенсійне забезпечення в розмірі , відповідному її заробітної плати та стажу. Просить суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі здійснити їй перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю, з дня призначення - з 15.08.2011 року з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та на які сплачені страхові внески (єдиний внесок), включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно до норм чинного законодавства, залишивши визначальний базовий місяць для індексації пенсійної виплати липень 2011 року.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.07.2014 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, як державному службовцю, з урахуванням фактично отриманих нею сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, починаючи з 07 січня 2014 року з урахуванням проведених виплат, залишивши базовим місяцем для індексації пенсійної виплати липень 2011 року. В задоволенні решти позову - відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апеллянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.07.2014 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області, і з 15.08.2011 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

19.06.2014 року позивач звернулась з заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі про перерахунок пенсії по інвалідності призначеної відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", із врахуванням складових заробітної плати, згідно поданих довідок.

Згідно листа Управління від 01.07.2014 року, позивачу було відмовлено в проведенні такого перерахунку та повідомлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, яка їй призначена відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу". Відповідно до ст. 37 даного Закону та Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій" пенсія позивачу обчислена із заробітної плати з врахуванням виплат за 60 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією. У заробітну плату для обчислення пенсії включено посадовий оклад, надбавка за ранг та вислугу років, середньомісячна сума надбавок за особливі умови праці, за інтенсивність праці, за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи та премій в т.ч. до державних, професійних свят та ювілейних дат. В довідці №67/05-038 від 16.08.2014 року, крім надбавок за інтенсивність, за високі досягнення у праці, премій, в т.ч. до державних, професійних або ювілейних дат вказані інші виплати - індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань. Відповіно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому 01.07.2014 року управлінням прийнято рішення відмовити в проведенні перерахунку пенсії.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на перерахунок пенсії з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно норм чинного законодавства, а тому такі вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення з 07.01.2014 року.

Суд першої інстанції зазначив, що перерахунок пенсії, який проводиться на підставі даного рішення не є черговим підвищенням пенсії, а є лише приведенням пенсійної виплати у відповідність з вимогами законодавства, тому базовим місяцем для індексації залишається є липень 2011 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 37 Закону України "Про державну службу України" визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенси не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 ст. 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця встановлено постановами Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону № 3723-ХІІ мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-ІV "Про внесення змін до Закону № 3723-ХІІ".

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-ІУ "Про внесення змін до Закону №3723-ХП" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.

Стаття 33 Закону України "Про державну службу України" визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, а тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував грошову винагороду, то зазначений розмір цієї винагороди (надбавки) повинен бути врахований і при обчисленні пенсії державного службовця.

За змістом ст. 37 даного Закону пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 вказаного Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Оскільки на індексацію, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, нараховано відповідний збір на державне пенсійне страхування та вказані виплати включаються до складу заробітної плати державного службовця, тому пенсійний орган повинен враховувати їх при призначенні відповідної пенсії.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.11.2013 року (справа № 21-350а13).

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно вищенаведеного колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції в якому суд прийшов до висновку, що позивачка має право на перерахунок пенсії з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно норм чинного законодавства, а тому такі вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення з 07.01.2014 року.

Відповідно до ст. 200 КАСУкраїни суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає,що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення здодержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області - залишити без задоволення.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.07.2014 року № 154/4235/14-а -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Я.С. Попко

Р.Б. Хобор