Справа № 809/2913/13-а
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Справа № 7899/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.07.2014 року у справі №809/2913/13-а за позовом приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 12.06.2013 року,-

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2014 року приватне акціонерне товариство "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" звернулося в суд з позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області в якому просило скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 12.06.2013 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.07.2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області № від 12.06.2013 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області № від 12.06.2013 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 233425 (двісті тридцять три тисячі чотириста двадцять п'ять) гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 107836 (сто сім тисяч вісімсот тридцять шість) гривень.

В задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області № від 12.06.2013 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 15497 (п'ятнадцять тисяч чотириста дев'яносто сім) гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 7748 (сім тисяч сімсот сорок вісім) гривень - відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" (ідентифікаційний код 13655435, місцезнаходження: 76000, місто Івано-Франківськ, вулиця Залізнична, будинок 22) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2217 (дві тисячі двісті сімнадцять) гривень 61 копійку.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.07.2014 року, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову - відмовити повністю.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що ДПІ у м. Івано-Франківську на підставі пункту 75.1 статті 75. пункту 77.1 статті 77. пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України та відповідно до наказів ДНІ у м. Івано - Франківську від 31.01.2013 р. № 196, від 08.02.2013 р. № 274, від 11.03.2013 р. № 544 проведено планову виїзну перевірку ПрАТ «ІФ ЛРЗ» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 р. по 31.12.2012 р. за наслідками якої складено акт перевірки від 01.04.2013 р. № 2709/22-3/13655435.

В ході проведення перевірки (акт перевірки від 01.04.2013 р. №2709/22-3/13655435) встановлено порушення ПрАТ ГІАТ «ІФ ЛРЗ»:

1. п.198.1, п.198.2 ст. 198; п.201.1.. п.201.4 ст. 201 Податкового Кодексу України від 05.06.1995 р. № 2755-VI (зі змінами і доповненнями), ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-X1V із змінами та доповненнями, п.п. 1.2 п.1, п.п. 2.1. п.п. 2.4, п.п. 2.5 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суму 262 001,00 грн., в т.ч. в квітні 2011 р.-917,00 грн.. травні 2011 р.-12 542,00 грн., червні 2011 р-6 230,00 грн., липні 2011 р-1 665,00 грн., жовтні 2011 р.-4 039,00 грн., листопаді 2011 р.-41 412,00 грн., грудні 2011 р.-25 151,00 грн., січні 2012 р.-76 459,00 грн., лютий 2012 р.-19 191 грн., березень 2012 р.-30 700,00 грн., квітень 2012 р.-42 257,00 грн., травень 2012 р.- 1 438,00 грн.

2. п.п. 138.1.1 п.138.1 ст. 138. п.138.2, п.138.4 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV із змінами та доповненнями, п.п. 1.2 п.1, п.п. 2.1 п.2, п.2.15 та п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 267 161,00 грн.. у тому числі за 2-4 квартали 2011 р. в сумі 95 809,00 грн.. а саме: за 2й квартал 2011 р. заниження-22 643,00 грн., за 2й-3й квартал 2011 р. заниження-24 558,00 грн., за 2й-4й квартал заниження-95 809,00 грн., за 1 квартал 2012 р. заниження-125 472,00 грн., за півріччя 2012 р. заниження-171 352,00 грн., за 3 квартали 2012 р. заниження-171 352,00 грн., за 2012 р. заниження-171 352,00 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції було встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську проведена планова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 31.12.2012 року.

За наслідками проведеної перевірки складено акт за № 2709/22-3/13655435 від 01.04.2013 року, згідно висновків якого встановлено порушення ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" вимог податкового законодавства:

1. п. 198.1, п. 198.2 ст. 198; п.201.1., п.201.4 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ (зі змінами і доповненнями), ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. № 996-ХІV із змінами та доповненнями, пп. 1.2 п. 1, пп. 2.1, пп. 2.4, пп. 2.5 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за № 168/704, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суму 262 001 грн., в т.ч. в квітні 2011р. - 917 грн., травні 2011р. - 12 542 грн., червні 2011р. - 6 230 грн., липні 2011р. - 1 665 грн., жовтні 2011р. - 4 039 грн., листопаді 2011р. - 41 412 грн., грудні 2011р. - 25 151 грн., січні 2012р. - 76 459 грн., лютий 2012р. - 19 191 грн., березень 2012р. - 30 700 грн., квітень 2012р. - 42 257 грн., травень 2012р. - 1 438 грн.

2. п.п 138.1.1 п.138.1 ст. 138, п.138.2, п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996- XIV із змінами та доповненнями, п.п. 1.2 п. 1, п.п. 2.1 п. 2, п. 2.15,п. 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за № 168/704, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 267 161 грн., у тому числі: за 2-4 квартали 2011 року в сумі 95 809 грн., а саме: за 2 квартал 2011 року заниження - 22 643 грн., за 2-3 квартал 2011 року заниження - 24 558 грн., за 2-4 квартал 2011 року заниження - 95 809 грн., за 1 квартал 2012 року заниження - 125 472 грн., за півріччя 2012 року заниження - 171 352 грн., за 3 квартали 2012 року заниження - 171 352 грн., за 2012 рік заниження в сумі 171 352 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки, відповідачем 01.04.2012 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 16.04.2013 року, яким визначено позивачу грошові зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 352837 грн. (267161 грн. за основним платежем та 85676 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями(штрафами);

№ від 16.04.2013 року, яким визначено позивачу грошові зобов'язання про визначення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 383158 грн. (262001 грн. за основним платежем та 121157 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями(штрафами).

Судом першої інстанції встановлено, що планова виїзна перевірка позивача проводилась згідно направлень від 08.02.2013 року № 00000246, № 00000262, № 00000247, № 00000250, № 00000248 та № 00000249 на підставі п. 75.1 ст. 75, п. 77.1 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 глави 8 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання та наказів ДПІ у м. Івано-Франківську від 31.01.2013 року № 196, від 08.02.2013 року № 274, від 11.03.2013 року № 544, за присутності представника позивача в період з 11.02.2013 року по 11.03.2013 року. Представник позивача в судовому засідання не заперечив вказаних обставин.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті та інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до норм п. 135.1 та 135.4 ст. 135 ПК України дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар. Дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг. Датою отримання доходів, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, є звітний період, у якому такі доходи визнаються згідно з цією статтею, незалежно від фактичного надходження коштів (метод нарахувань), визначений з урахуванням норм цього пункту та статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 135.2 ст. 135 цього Кодексу, доходи, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Правове поняття «витрат» в податковому законодавстві визначено в п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України, а саме: витратами є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником)

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п. 138.4 ст. 138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Пунктом 138.6 ст. 138 Кодексу передбачено, що собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Відповідно до положень абзацу 1 п. 138.2 ст. 138 цього Кодексу, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п. 152.1 ст. 152 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, від податкової бази, визначеної згідно зі статтею 149 цього Кодексу. При цьому, в розумінні ст. 149 цього кодексу, податковою базою для цілей цього розділу визнається грошове вираження прибутку як об'єкта оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 135 - 137 та 138 - 143 цього Кодексу.

За змістом статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, для перевірки правильності нарахування та сплати позивачем податку на прибуток підприємств за спірний період, необхідно встановити правильність визначення платником своїх доходів та витрат в їх грошовому вираженні, виходячи з господарських операцій, які він здійснював. Необхідною умовою для встановлення факту отримання платником доходу та понесення витрат, є їх підтверджується відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Щодо факту вчинення господарських операцій з вищевказаними контрагентами та їх зв'язок з господарською діяльністю позивача, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Щодо обставин здійснення господарських операцій по придбанню товарів (робіт, послуг) у ТОВ "ТД "Лайнер" (), то судом встановлено, що між ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» та ТОВ «ТД Лайнер» укладено договір від 17.05.2011 № 138/11, згідно умов п. 1.1 якого, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а замовник прийняти й оплатити продукцію в асортименті та кількості відповідно до специфікації, яка є невід'ємною частиною договору: лампа генератора ГУ23А 1шт. на суму 26004,0 грн. (в т.ч. ПДВ 4334 грн.). Поставка продукції здійснюється автомобільним транспортом на умовах DАР (склад Замовника, вул. Залізнична, 22 м. Івано-Франківськ) відповідно до умов ІНКОТЕМС редакція 2010 року), тобто обов'язок транспортування товару покладено на продавця. На виконання вказаного договору, згідно накладної від 06.06.2011 № 56 ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» через свого представника ОСОБА_1. по довіреності отримано від ТОВ «ТД Лайнер» лампу генераторну ГУ23А в кількості 1 шт. на суму 26004 грн. (з ПДВ), та платіжним дорученням № 2254 від 06.06.2011 року повністю оплачено за товар. Також позивачу видано податкову накладну № 56 від 06.06.2011 року. Зазначену лампу генераторну ГУ23А оприбутковано на склад відповідно до прихідного ордеру № 677 та оформлено картку складського обліку товарно-матеріальних цінностей № 24 типової форми № М-17, за підписом матеріально відповідальної особи - комірника ОСОБА_2 згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 16.01.2004 року. Видача проведена на підставі замовлення № 1, форми ФМУ № 21М (№ 20614 - ремонт високочастотної установки ТВЧ-4 (том 3, а.с. 3-12, том 7, а.с. 2).

Щодо обставин здійснення господарських операцій по придбанню товарів (робіт, послуг) з ТОВ «Дніпропетровський завод промислової оснастки» (), то судом встановлено, що між ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» та ТОВ «Дніпропетровський завод промислової оснастки» укладено договір від 04.01.2012 № 03/12, згідно п. 1.1 якого, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність позивача двигун НОМЕР_12 та КПП 23 6П, які будуть встановлені на рухомий склад залізничного транспорту, а замовник прийняти й оплатити продукцію в асортименті та кількості відповідно до специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору. Згідно п. 4.1 Договору поставка продукції здійснюється Постачальником автомобільним транспортом на склад Замовника (вул. Залізнична, 22 м. Івано-Франківськ), тобто обов'язок транспортування товару покладено на продавця. На виконання вищевказаного договору, згідно накладної від 05.01.2012 № РН-0000002, ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» отримало від ТОВ «Дніпропетровський завод промислової оснастки» через представника по довіреності ОСОБА_1 двигун НОМЕР_12 та КПП 236П на суму 99999 грн. (з ПДВ). За одержані товарно-матеріальні цінності позивачем оплачено кошти в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 33 від 05.01.2012 року. Також в підтвердження поставки суду подано копію податкової накладної № 1 від 05.01.2012 року. Вищевказані товарно-матеріальні цінності оприбутковано на склад, що підтверджується прихідним ордером № 47 та картками складського обліку матеріалів № 2 та № 20, типової форми № М-17. Видача товарно-матеріальних цінностей на виробництво проведена на підставі замовлень форми ФМУ № 21М (том 3, а.с.15-28).

Щодо обставин здійснення господарських операцій по придбанню товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Атака» (), то судом встановлено, що позивачем з даним постачальником укладено договір № 265/11 від 08.12.2011 року, згідно п. 1.1 якого Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а Замовник прийняти й оплатити продукцію в асортименті та кількості відповідно до Специфікацій, які є невід'ємною частиною вищевказаного договору. Крім того, укладено додаткові угоди до договору № 265/11 від 08.12.2011 року, а саме: № 1 від 06.04.2012 року на суму 36525,84 грн., № 2 від 27.07.2012 року на суму 38041,08 грн., № 3 від 23.08.2012 року на суму 57879,96 грн., № 4 від 17.09.2012 на суму 59171,64 грн. та № 5 від 25.10.2012 року на суму 73904,52 грн. Судом встановлено, що на виконання вищевказаного договору, позивачем отримано від ТОВ «Атака» через представника по довіреності ОСОБА_1. по накладних № РН-0000066 від 15.12.2012 року та № РН-0000078 від 29.12.2011 року товарно-матеріальні цінності на загальну суму 15320,76 грн. На вказану поставку товару продавцем виписано податкові накладні № 27 від 28.12.2011 року та № 15 від 14.12.2011 року. За одержані товарно-матеріальні цінності позивач провів оплату, що підтверджується платіжними дорученнями № 259 від 28.12.2001 року, № 5073 від 14.12.2011 року, № 2198 від 07.12.2012 року, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Вищевказані товарно-матеріальні цінності оприбутковано на склад, що підтверджується прихідними ордерами № 1269 та № 1350, а також картками складського обліку матеріалів №№ 8, 10, 12, 15, 16, 19, 40, 46, типової форми № М-17. В подальшому згідно замовлень форми ФМУ № 2М зазначені товарно-матеріальні цінності передані на виробництво для їх використання в ремонті компресорів (том 3, а.с.31-62, том. 7, а.с. 30, 31).

В підтвердження факту реальності вчинення вищевказаних операцій, позивачем подано суду квитанції №№ 016916 та № 082936 про оплату ФОП ОСОБА_3, за доставку товару від ТОВ «Атака». Окрім цього, в підтвердження цих обставин також подано суду довідку Державної фінансової інспекції в Харківській області від 28.08.2013 року № 18-20/40, за результатами зустрічної звірки ТОВ «Атака», проведеної на вимогу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області, а також акт цієї фінансової інспекції № 05-21/08 від 06.09.2013 року. Також позивач вказав на те, що за даними інвентаризації, проведеної на вимогу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області, на складі підприємства станом на 02.09.2013 року знаходилась частина товарно-матеріальних цінностей, придбаних в ТОВ «Атака», що підтверджується відповідними інвентаризаційними описами №№ 1-3 (том 2, а.с. 196-223, том 7, а.с. 32-36, 112, 113). Факт отримання товару від ТОВ «Атака» в судовому засіданні підтвердив допитаний як свідок ОСОБА_1.

Щодо обставин здійснення господарських операцій по придбанню товарів (робіт, послуг) з ТОВ «Укр Авто Дизель» () суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Між позивачем як замовником та ТОВ «Укр Авто Дизель» укладено договір поставки товарно-матеріальних цінностей № 78/12 від 26.03.2012 року на суму 330000,0 грн., згідно п. 1.1 якого, ТОВ «Укр Авто Дизель» зобов'язується поставити замовникові товари, зазначені в специфікаціях (двигуни поршневі внутрішнього згоряння в кількості 2-х штук, запасні частини), а замовник - прийняти й оплатити такі товари. Згідно п. 5.2 Договору поставка здійснюється на умовах DDР (склад Замовника, вул. Залізнична,22 м. Івано-Франківськ) відповідно до умов ІНКОТЕМС редакція 2010 року), тобто обов'язок транспортування товару покладено на продавця. При цьому, також слід зазначити про те, що в акті перевірки від 01.04.2013 року відповідач помилково посилається товару на договір № 111012-1 від 11.10.2012 року з у мовами поставки склад постачальника, оскільки він не стосується спірних операцій, які мали місце в лютому-квітні 2012 року. Відповідно до накладних № 23 від 21.02.2012 року, № 36 від 24.03.2012 року, № 49 від 24.03.2012 року, № 67 від 26.04.2012 року позивач отримав від ТОВ «Укр Авто Дизель» через представника по довіреності ОСОБА_1. товарно-матеріальні цінності та послуги на загальну суму 420000,68 грн. (з ПДВ). Також позивач отримав від постачальника податкові накладні № 26 від 24.03.2012 року, № 25 від 26.04.2012 року, № 25 від 26.02.2012 року, № 14 від 15.02.2012 року, № 18 від 21.02.2012 року. За отримані товарно-матеріальні цінності та послуги позивач оплатив ТОВ «Укр Авто Дизель» кошти в повному розмірі, що підтверджується платіжними дорученнями № 640, 355, 354, 375, 473, 453, 452, 754, 860. Вищевказані товарно-матеріальні цінності оприбутковано на склад, що підтверджується прихідними ордерами № 88, 518, 331, а також картками складського обліку матеріалів №№ 2, 7, 8, 9, 10, 44, 46 типової форми № М-17. Видача товарно-матеріальних цінностей на виробництво для подальшого їх використання в ремонті дрезин та автомотрис ДГКу-4678, АГВ-204, АГВ-192 проведена на підставі замовлень форми ФМУ № 21М за №№ 37, 40, 20, 21, 26, 25, 36 (том 3, а.с.65-99).

Щодо обставин здійснення господарських операцій по придбанню товарів (робіт, послуг) з ТОВ «Віп Союз» (), то судом встановлено, що висновки відповідача ґрунтуються на тому, що позивачем до перевірки не подано документів, що підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей від постачальника до покупця; відповідно до даних системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України встановлено розбіжності між ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" та ТОВ «Віп Союз» в жовтні 2011 року в сумі 1030 грн. Судом встановлено, що згідно накладної від 24.10.2011 року № РН-0000735 ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» отримало від ТОВ «Віп Союз» через свого представника по довіреності ОСОБА_6 товарно-матеріальні цінності (інструмент) на суму 6178,80 грн. (з ПДВ), за що оплачено 6000,0 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 4470, 52, 437. Також на вказану операцію позивачу видано податкову накладну № 100 від 24.10.2011 року. Вищевказані товарно-матеріальні цінності оприбутковано на склад, що підтверджується прихідним ордером № 146 та заповнено картку складського обліку типової форми № М-17. Вказані товарно-матеріальні цінності відповідно до замовлень №№ 39, 40, 54, 180, 230 передано на виробництво (том 3, а.с. 105-113).

В підтвердження факту вчинення вищевказаних господарських операцій, позивачем подано суду рахунок-фактуру та квитанцію про оплату за доставку товару від ТОВ «Віп Союз». Окрім цього, за даними інвентаризації, проведеної на вимогу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області, на складі підприємства станом на 02.09.2013 року знаходилась частина товарно-матеріальних цінностей, придбаних в ТОВ «Віп Союз», що підтверджується відповідними інвентаризаційними описами №№ 1-3 (том 2, а.с. 196-223, том 7, а.с. 54-55). Факт отримання товару особисто від ТОВ «Віп Союз» в судовому засіданні підтвердив допитаний як свідок ОСОБА_6

Щодо обставин здійснення господарських операцій по придбанню товарів (робіт, послуг) з ТОВ «Продсервісторг-плюс» (), то судом встановлено, що між ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» та ТОВ «Продсервісторг-плюс» укладено договір № 114/12 від 25.04.2012 року на суму 12365,00 грн. (з ПДВ), згідно п. 1.1. якого, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а замовник (позивач у справі) прийняти й оплатити продукцію в асортименті та кількості відповідно до специфікацій, які є невід'ємною частиною вищевказаного договору. Згідно п. 4.1 цього Договору, поставка здійснюється на склад Замовника, тобто обов'язок транспортування товару покладено на продавця. Також судом встановлено, що на виконання вище вказаного Договору, ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» отримало від ТОВ «ТД «Продсервісторг-плюс» по видатковій накладній від 25.04.2012 року через представника по довіреності ОСОБА_1. товарно-матеріальні цінності на суму 12365,00 грн. (з ПДВ), за що оплачено повністю, що підтверджується платіжним дорученням № 69 від 04.05.2012 року. Також позивачем отримано податку накладну № 117 від 25.04.2012 року. Вищевказані товарно-матеріальні цінності оприбутковано на склад, що підтверджується прихідним ордером № 440, а також карткою складського обліку матеріалів типової форми №М-17. Видача товарно-матеріальних цінностей на виробництво для ремонту дрезин та автомотриси АГВ-204 проведена на підставі замовлення № 6 форми ФМУ № 21М (том 3, а.с. 115-122). Факт отримання товару від ТОВ «ТД «Продсервісторг-плюс» в судовому засіданні підтвердив допитаний як свідок ОСОБА_6

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від січня 2014 року, якою залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.07.2013 року, спростовано доводи податкового органу про неможливість здійснення ТОВ «ТД Продсервісторг-плюс» господарських операцій по поставці ТОВ «Компанія Центр-Сітка» товару в березні 2012 року, який також ґрунтувався на висновках акта про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «ТД Продсервісторг-плюс» () з питань підтвердження відомостей по взаєморозрахунках з контрагентами, якими сформовано податкові зобов'язання та податковий кредит за період з 01.01.20012 року по 30.04.2012 року» від 19.06.2012 року № 609-22-40/32001026.

Щодо обставин здійснення господарських операцій по придбанню товарів (робіт, послуг) з ПП «Баварія-Ф» (), то судом встановлено, що між ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» (далі - Замовник), та ПП «Баварія-Ф» (далі - Постачальник) укладено договір № 195/11 від 06.07.2011 року, згідно п. 1.1 якого, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а замовник прийняти й оплатити продукцію в асортименті та кількості відповідно до специфікацій, які є невід'ємною його частиною. Сума даного договору складає 75000,00 грн. (з ПДВ) (п. 3.3 Договору). Специфікацією № 1 від 06.07.2011 року до договору передбачено поставку товару: пускачів ПМЛ-4100 36в, МП 12-040602УХЛ4 36В, автоматичних вимикачів АЕ2046 63А, № АЕ 2056 100А, всього на суму 62300,26 грн. Згідно видаткових накладних від 04.10.2011 року № РН-0410-12 та від 14.10.2011 року № РН-1410-11 ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» отримано через представника по довіреності ОСОБА_7 від ПП «Баварія-Ф» товарно-матеріальні цінності: пускачі ПМЛ-4100 36в, МП 12-040602УХЛ4 36В, автоматичні вимикачі АЕ2046 63А, № АЕ 2056 100А, термопара ТХА-2388 на загальну суму 11771,06 грн. (з ПДВ), за що оплачено повністю, що підтверджується платіжними дорученнями № 4342 від 07.10.2011 року та від 12.10.2011року. Також позивачу видано постачальником податкові накладні № 42 від 04.10.2011 року та № 167 від 12.10.2011 року. Вищевказані товарно-матеріальні цінності оприбутковано на склад, що підтверджується прихідними ордерами № 1059 та № 1097, а також картками складського обліку матеріалів № 8, 10, 21 типової форми № М-17. Видача товарно-матеріальних цінностей на виробництво для подальшого їх використання в ремонті дрезини ДГКу-4478 та ДГКу-2393 проведена на підставі замовлень форми ФМУ №21М, а саме: № 1, 2, 120, 120, 37, 121, 37, 2, 121, 38, 38) (том 3 а.с.124-141). Також в підтвердження факту реальності вчинення вищевказаних операцій, позивачем подано суду квитанції від 27.10.2011 року, від 11.10.2011 року про оплату за доставку товару від ПП «Баварія-Ф».

Щодо обставин здійснення господарських операцій по придбанню товарів (робіт, послуг) з ФОП ОСОБА_8 (реєстраційний номер НОМЕР_5), то судом встановлено, що між ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» (далі - Замовник), та ФОП ОСОБА_8 (далі - Постачальник) укладено договір № 48/11 від 28.01.2011 року, згідно п. 1.1. якого, Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а замовник прийняти й оплатити продукцію в асортименті, та кількості відповідно до специфікацій, які є невід'ємною частиною вищевказаного договору. Поставка здійснюється на склад Замовника. Згідно специфікації № 1 від 28.01.2011 року до цього Договору, асортимент товару: автоматичні пускачі та вимикачі АЕ 2046 63 А, АЕ 2056 10А, 4100 36 В, 3500 36В, А 50-ЗМТ 32А, всього на суму 51731,76 грн. з ПДВ. Згідно накладної № 24 від 29.04.2011 року ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» отримало від ФОП ОСОБА_8, через представника по довіреності Кармазина В.М. товарно-матеріальні цінності на загальну суму 3845,53 грн. (з ПДВ), за що оплачено кошти повністю, що підтверджується платіжним дорученням № 1526 від 28.04.2011 року. Також позивачу видано податкову накладну № 35 від 29.04.2011 року. Вищевказані товарно-матеріальні цінності оприбутковано на склад, що підтверджується прихідним ордером № 561, а також картками складського обліку матеріалів № 2, 5, 21, 22 типової форми №М-17. Видача товарно-матеріальних цінностей на виробництво для подальшого їх використання в ремонті дрезини ДГКу-3581 проведена на підставі замовлень форми ФМУ №21М за №№ 37, 38, 120, 121 (том 3, а.с.144-157).

Щодо обставин здійснення господарських операцій по придбанню товарів (робіт, послуг) з ТОВ "Час Фортуни" (), то судом встановлено, що між ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» (далі - Замовник) та ТОВ «Час Фортуни» (далі - Учасник) укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 228/11 від 27.09.2011 року, згідно п. 1.1. якого, Учасник зобов'язується у 2011 році поставити замовникові товари, зазначені в специфікації (генератор синхронний трьохфазний типу УСС5-91-4У2), а замовник - прийняти і оплатити такі товари. Ціна договору складає 237000,00 грн. з ПДВ. (п. 3.1 Договору). Поставка здійснюється на склад Замовника (п. 5.3 Договору). Судом також встановлено, що на виконання вищевказаного Договору згідно накладної № РН-00118 від 28.11.2011 року ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» отримало від ТОВ «Час Фортуни» через представника по довіреності Кармазина В.М. генератор синхронний трьохфазний типу УСС5-91-4У2 в кількості 1 шт. на суму 59250,0 грн. (з ПДВ), за що оплачено кошти повністю, що підтверджується платіжним дорученням № 845 від 11.03.2013 року. Також позивачу видано податкову накладну № 14 від 28.11.2011 року. Вищевказані товарно-матеріальні цінності оприбутковано на склад, що підтверджується прихідним ордером № 485, а також карткою складського обліку матеріалів форми №М-17. Видача товарно-матеріальних цінностей проведена на підставі замовлення Форми ФМУ №21М для подальшого їх використання в ремонті дрезини АДМ-311 (том 3 а.с.160-166).

В підтвердження обставин вчинення вказаних господарських операцій позивачем також подано суду довідку Державної фінансової інспекції в Херсонській області від 21.08.2013 року № 06-18/37, за результатами зустрічної звірки ТОВ «Час Фортуни» проведеної на вимогу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області, а також акт цієї фінансової інспекції № 05-21/08 від 06.09.2013 року. Також позивач вказав на те, що за даними інвентаризації, проведеної на вимогу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області, на складі підприємства станом на 02.09.2013 року знаходилась частина товарно-матеріальних цінностей, придбаних в ТОВ «Час Фортуни», що підтверджується відповідними інвентаризаційними описами №№ 1-3 (том 2, а.с. 196-223, том 7, а.с. 139-141).

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2013 року та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.01.2014 року справі № 5010/1214/2012-27/60 за позовом ТОВ «Час Фортуни» до ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» стягнено з позивача борг в зв'язку з невиконанням ним договірних зобов'язань по оплаті за поставлений товар по накладній № РН-00118 від 28.11.2011 року згідно договору № 228/11 від 27.09.2011 року. Вказані обставини в силу положень ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають доведенню при вирішенні даної адміністративної справи (том 7, а.с. 71-83, 142).

Щодо обставин здійснення господарських операцій по придбанню товарів (робіт, послуг) з ТОВ «Авитек Груп ЛТД» (), то судом встановлено, що висновки відповідача ґрунтуються на тому, що: позивачем до перевірки не подано документів, що підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей від постачальника до покупця; відповідно до даних системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України є розбіжності між ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" та ТОВ «Авитек Груп ЛТД» в червні 2011 року в сумі 736 грн.; згідно акта Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києві від 29.08.2011 року № 1198/23-3/37046350 «Про результати невиїзної документальної перевірки ТОВ «Авитек Груп ЛТД», код за , з питань правомірності нарахування податку на додану вартість за період з 01.06.2011 по 30.06.2011 року» ТОВ «Авитек Груп ЛТД» відсутнє за адресою державної реєстрації місцезнаходження, а директор товариства не має відношення до його фінансово-господарської діяльності.

Згідно видаткової накладної № 679 від 24.06.2011 року, ПАТ «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» отримало від ТОВ «Авитек груп ЛТД» через ОСОБА_6 товарно-матеріальні цінності (електрокорунд норм. 14А у зерні 2 мм., круг абразивний ПП 400*40*203 54С 80Н СТ 1Б, ПП 150*25*32 14А 63Н СТ1 Б), всього на загальну суму 4416,0 грн. (з ПДВ), за що оплачено повністю, що підтверджується платіжними дорученнями № 2610 від 24.06.2011 року, № 2736 від 05.07.2011 року. Також позивач отримав податкову накладну № 679 від 24.06.2011 року. Вищевказані товарно-матеріальні цінності оприбутковано на склад, що підтверджується прихідним ордером № 82 та картками складського обліку матеріалів типової форми №М-17. Видача товарно-матеріальних цінностей на виробництво проведена на підставі замовлень № 70, 73, 74, 76, 78, 98, 109, 122, форми ФМУ № 21М (том 4, а.с.90-100). Також в підтвердження факту реальності вчинення вищевказаних операцій, позивачем подано суду квитанцію від 25.06.2011 року № 0955290 про оплату за доставку товару ТОВ «Авитек груп ЛТД».

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2013 року у справі № 820/10561/13-а, залишеними без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 року, визнано неправомірними дії Дергачівської ОДПІ ГУ Міндоходів в Харківській області по анулюванню свідоцтва платника ПДВ за № 27820300, виданого ПП «Троник» 27.01.2006 року та зобов'язано вказаний контролюючий орган вчинити дії щодо поновлення реєстрації ПП «Троник» плаником ПДВ з дня скасування реєстрації.

Щодо обставин здійснення господарських операцій по придбанню товарів (робіт, послуг) з ТОВ «Оріон Лтд» (код ДРПОУ 20829031) судом встановлено, що між ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" (далі - Замовник), та ТОВ «Оріон ЛТД» (далі - Постачальник) укладено Договір № 03/11 від 04.01.2011 року, згідно пунктів 1, 2 якого, Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а Замовник прийняти й оплатити товарно-матеріальні цінності в асортименті (інструменти), який відображається в рахунках та накладних. Згідно накладних № 26 від 16.06.2011 року, № 27 від 14.04.2011 року, № 11 від 11.10.2011 року, № 52 від 31.10.2011 року, № 22 від 18.11.2011 року, № 1 від 01.12.2011 року, ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" отримало від ТОВ «Оріон ЛТД» товарно-матеріальні цінності (інструменти) на загальну суму 12844,32 грн. Також позивачу видано податкові накладні на вказані операції № 27 від 14.04.2011 року, № 26 від 16.06.2011 року, № 11 від 11.10.2011 року, № 52 від 31.10.2011 року, № 1 від 01.12.2011 року. Згідно довідки позивача № 12/ЮС від 10.06.2012 року оплата за поставлені ТОВ «Оріон ЛТД» товарно-матеріальні цінності здійснено в повному обсязі. Вищевказані товарно-матеріальні цінності оприбутковано на склад, що підтверджується прихідними ордерами та картками складського обліку матеріалів, типової форми № М-17. Видача товарно-матеріальних цінностей проведена на підставі замовлень форми ФМУ №21М (том 3 а.с. 227-251, том 4 а.с. 1-88, том 7, а.с. 85).

Факт замовлення та особистого отримання товару від ТОВ «Оріон ЛТД» в суді першої інстанції підтверджено допитаним як свідком ОСОБА_6

В підтвердження обставин вчинення вказаних господарських операцій свідчить той факт, що за даними інвентаризації, проведеної на вимогу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області, на складі підприємства станом на 02.09.2013 року знаходилась частина товарно-матеріальних цінностей, придбаних в ТОВ «Оріон ЛТД», що підтверджується відповідними інвентаризаційним описом № 1 (том 2, а.с. 196-216, 221-223).

В основу своїх висновків про безтоварний характер господарських операцій з ТОВ «Оріон ЛТД», відповідачем покладено висновки Дрогобицької ОДПІ, викладені в актах від 25.06.2012 року № 180/22-5/20829031 за результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ «Оріон ЛТД» () з питань повноти декларування, нарахування та своєчасності сплати в бюджет податків і обов'язкових платежів під час здійснення господарських операцій з ПП «Велес-ЛВ» (код ЄДРПОУ 3678988), ПП Захід-Торг» (), ПП «Децимус» (), ПП «Мрія-Дім» (), ПП «Маст-Опт» () за період з 01.01.2010 року по 30.04.2012 року, та від 15.11.2011 року № 791/23-1/20829031 за результати виїзної позапланової документальної перевірки ТОВ «Оріон Лтд» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2008 року по 30.06.2011 року. Проте як встановлено судом, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2012 року № 2а-6778/12/1370 за позовом ТОВ «Оріон Лтд», визнано протиправними дії Дрогобицької ОДП, які полягають у викладенні в акті від 25.06.2012 року № 180/22-5/20829031 висновків про безтоварний характер операцій з ПП «Велес-ЛВ», ПП Захід-Торг», ПП «Мрія-Дім». Окрім цього, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.03.2012 року № 2а-14614/11/1370 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Дрогобицької ОДПІ № та № від 01.12.2011 року, які ґрунтувались на висновках акта перевірки від 15.11.2011 року № 791/23-1/20829031 про безтоварний характер фінансово-господарських операцій ТОВ «Оріон Лтд» з ПП «Децимус», ПП «Маст-Опт».

Щодо обставин здійснення господарських операцій по придбанню товарів (робіт, послуг) з ТОВ «МОК» (), то судом встановлено, що між ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" та ТОВ «МОК» укладені договори на поставку товарно-матеріальних цінностей: № 274/11 від 14 грудня 2011 року, № 269/11 від 15 листопада 2011 року, № 262/11 від 03 листопада 2011 року, № 98 від 20 грудня 2011 року, № 135/11 від 10 травня 2011 року, № 34/12 від 17 січня 2012 року, № 18/12 від 12 січня 2012 року, № 17/12 від 11 січня 2012 року, № 35/12 від 17 січня 2012 року, № 36/12 від 17 січня 2012 року, № 37/12 від 17 січня 2012 року, № 41/12 від 17 січня 2012 року, № 42/12 від 17 січня 2012 року, № 43/12 від 17 січня 2012 року, № 44/12 від 24 січня 2012 року, № 45/12 від 24 січня 2012 року, № 15/12 від 10 січня 2012 року, № 16/12 від 10 січня 2012 року, згідно п.п. 1.1, 4.1 яких, Постачальник - ТОВ «МОК» зобов'язувався поставити та передати у власність Замовника - позивач у справі, а Замовник - прийняти та оплати продукцію в асортименті та кількості згідно специфікацій на умовах франко-завод (м. Івано-Франківськ, вул. Залізнична, 22), тобто обов'язок доставки товару покладено на продавця. На виконання вказаних договорів, позивачем отримано від ТОВ «МОК» по видаткових та податкових накладних товарно-матеріальні цінності, зокрема: в 2011 році на загальну суму 688140 грн., в 2012 на загальну суму 378360 грн. За одержані товарно-матеріальні цінності позивачем оплачено ТОВ «МОК» повністю шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджується двосторонніми угодами про зарахування від 23.05.2011 року, від 30.11.2011 року, від 30.12.2011 року, від 31.01.2012 року, від 23.04.2012 року. Вищевказані товарно-матеріальні цінності оприбутковано на склад, що підтверджується прихідними ордерами №№ 631, 1226, 1225, 1348, 1400, 41, 116, 114, 115, 122, 123, 124, 125, 121, 120, 121, 448, 209 та картками складського обліку №№ 44, 33, 44, 22, 40, 44, 17, 17, 19, 23, 24, 18, 25, 26, 20, 21, б/н, 29, б/н, б/н, 15, 20, 20, 7, 8, 1, 2, 3, 19, 5, 6, 4, 17, 5, б/н, б/н, типової форми №М-17, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Видача товарно-матеріальних цінностей в цілях виробництва по підприємству проведена на підставі замовлень форми ФМУ № 2М, а саме: №№ 8, 6, 7, 5, 4, 3, 19, 40, 30, 31, 15, 11, 12, 9, 6, 7, 8, 5, б/н, 4, 3, 14, 13, 15, 10, 2, 11, 18, 17, 13, 12, 7, 16, 9, 14, 8, 1, 2, З, 13, 5, 4, 10, 6, 7, 6, 9, 8, 1, 9, 4, 2, 3, 12, 40, 15, 36, 16,41, 33, 20, 19, 33, 39, 33 (том 4 а.с. 132-227, 233-250, том 5 а.с. 1-87, 96-142, 232-236, том 7 а.с. 136-138).

Згідно даних інвентаризації, проведеної на вимогу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області, на складі ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" станом на 02.09.2013 року знаходилась частина товарно-матеріальних цінностей, придбаних в ТОВ «МОК» на загальну суму 104444,00 грн., що підтверджується відповідними інвентаризаційними описами №№ 1, 2 (том 2, а.с. 196-216, 220-223).

Судом першої інстнції встановлено, що на момент проведення вищевказаних фінансово-господарських операцій ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" та ТОВ "Оріон Лтд", ТОВ ТД "Лайнер", ПП "Баварія-Ф", ТОВ "Час Фортуни", ТОВ "Авітек груп ЛТД", ТОВ "ТД Продсервісторг-плюс", ТОВ "Дніпропетровський завод промоснастки", ТОВ "Віп Союз", ПП "Троник", ТОВ "Атака", ТОВ "МОК", ФОП ОСОБА_8 та ТОВ "Укр Авто Дизель" мали відповідну господарську правосуб'єктність: в установленому законом порядку було зареєстровано як юридичні особи - суб'єкти господарювання, взяті на податковий облік як платники податку на додану вартість. Вказані обставини підтверджується інформацією, розміщеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, витяги з якого знаходяться в матеріалах справи (том 5, а.с. 144-181), та, як вбачається з акту про результати планової виїзної перевірки позивача від 01.04.2013 року, не заперечуються відповідачем.

Нормами частин 1, 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Окрім цього, як вбачається з інформації, що міститься в Єдиному державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців, акту планової виїзної перевірки позивача від 01.04.2013 року, вказані фінансово-господарські операції, факт здійснення яких не визнається відповідачем, відповідають статутній діяльності позивача та його постачальників. Жодних доказів протилежного відповідачем суду відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не подано.

Таким чином, ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" надало до перевірки належним чином оформленні первинні бухгалтерські документи, що підтверджують здійснення господарських операцій з придбання товару у ТОВ "Оріон ЛТД", ТОВ ТД "Лайнер", ПП "Баварія-Ф", ТОВ "Час Фортуни", ТОВ "Авитек груп ЛТД", ТОВ "ТД Продсервісторг-плюс", ТОВ "Дніпропетровський завод промоснастки", ТОВ "Віп Союз", ПП "Троник", ТОВ "Атака", ТОВ "МОК", ФОП ОСОБА_8 та ТОВ "Укр Авто Дизель", а також належним чином оформлені документи, що підтверджують подальше використання підприємством придбаного товару у своїй статутній господарській діяльності, тобто, що такі господарській операції вчинені позивачем з розумною діловою метою.

У вищевказаних актах податковими органами зроблено висновки про те, що у контрагентів позивача відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засови. Однак, такі висновки зроблено переважно без посилання докази, які би були надані органами державної влади, які володіють відповідною інформацією, про вказані обставини. Окрім цього, як видно з вказаних актів, інспекторами не досліджувалися обставини щодо руху коштів по рахунках цих контрагентів щодо встановлення можливих витрат на оплату праці найманих працівників, працівників, оренду нерухомого та рухомого майна в третіх осіб чи за використання такого майна на підставі інших інститутів речового права, використання на підставі цивільно-правових договорів послуг фізичних та юридичних осіб при здійсненні спірних господарських операцій, виходячи з встановлених ст. 6 Господарського кодексу України, ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України свободи підприємницької діяльності, правочинів та вільного руху капіталів, товару, послуг на території України. Також, як вбачається з акта планової перевірки позивача від 01.04.2013 року, такі обставини не досліджувались і відповідачем під час проведення перевірки позивача.

Відповідно до підпункту 5.2. пункту 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України за № 984 від 22.12.2010 року, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів. При цьому, у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки.

Судом враховано, що постановою слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області Бучинського В.М. від 15.02.2013 року, яка набрала законної сили (доказів протилежного суду не подано), закрито кримінальне провадження № 0000101, відкрите за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" по фінансово-господарських операціях з ТОВ ТД "Лайнер", ТОВ "Дніпропетровський завод промоснастки", ТОВ "Атака", ПП "Троник", ТОВ "Укр Авто Дизель", ТОВ "Оріон Лтд", ТОВ "Віп Союз", ТОВ "ТД Продсервісторг-плюс", ПП "Баварія-Ф", ФОП ОСОБА_8,, ТОВ "Час Фортуни", ТОВ "Авитек груп ЛТД", ТОВ "МОК" за відсутністю в діях цих осіб ознак кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що Державною фінансовою інспекцією в Івано-Франківській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" за період з 01.01.2011 року по 01.08.2013 року. Як вбачається з акту ревізії від 06.09.2013 року за № 05-21/08, вказаним фінансовим органом не виявлено порушень позивачем, що стосуються фінансово-господарської діяльності з ТОВ ТД "Лайнер", ТОВ "Дніпропетровський завод промоснастки", ТОВ "Атака", ПП "Троник", ТОВ "Укр Авто Дизель", ТОВ "Оріон Лтд", ТОВ "Віп Союз", ТОВ "ТД Продсервісторг-плюс", ПП "Баварія-Ф", ФОП ОСОБА_8, ТОВ "Час Фортуни", ТОВ "Авитек груп ЛТД", ТОВ "МОК", які вплинули на визначення об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємств.

Щодо посилання відповідача на відомості Системи автоматизованого співставлення в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, згідно яких встановлено розбіжності між задекларованими сумами податкового кредиту позивача та ТОВ ТД "Лайнер", ТОВ "Дніпропетровський завод промоснастки", ТОВ "Атака", ПП "Троник", ТОВ "Укр Авто Дизель", ТОВ "Оріон Лтд", ТОВ "Віп Союз", ТОВ "ТД Продсервісторг-плюс", ПП "Баварія-Ф", ФОП ОСОБА_8, ТОВ "Час Фортуни", ТОВ "Авитек груп ЛТД", ТОВ "МОК", то відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом, оскільки згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України відповідальність особи носить індивідуальний характер, а згідно п. 36.4 ст. 36, п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України виконання податкового обов'язку здійснюється платником самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента, і саме ці особи несуть фінансову, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинення протиправних діянь, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, передбачених цим Кодексом та іншим законодавством.

Такий висновок суду також відповідає правовій позиції Верховного суду України, викладеній у постановах Верховного Суду України від 9 вересня 2008 року у справі N 21-500во08, від 1 червня 2010 року у справі N 21-573во10, а саме: якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Щодо оподаткування податком на додану вартість суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини виникли у сфері справляння податків і зборів, випливають з порядку формування платником податкового кредиту з ПДВ та стосуються правомірності рішення контролюючого органу про нарахування податкових зобов'язань і штрафних санкцій.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пп. "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання товарів та послуг, які відповідно до п. 185.1 ст. 185 цього Кодексу є об'єктом оподаткування ПДВ.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (абз. 2).

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка, як встановлено п. 201.10 цієї ж Статті, є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до акту планової перевірки від 01.04.2013 року, відповідач дійшов висновку про завищення позивачем податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ "Оріон Лтд", ТОВ ТД "Лайнер", ПП "Баварія-Ф", ТОВ "Час Фортуни", ТОВ "Авитек груп ЛТД", ТОВ "ТД Продсервісторг-плюс", ТОВ "Дніпропетровський завод промоснастки", ТОВ "Віп Союз", ПП "Тронік", ТОВ "Атака", ТОВ "МОК", ФОП ОСОБА_8 та ТОВ "Укр Авто Дизель", ТОВ "Електропромсервіс", КП "Полігон-ТПВ", ДТГО "Львівська залізниця", ПАТ "Прикарпаттяобленерго" на суму 262 001 грн., в т.ч. в квітні 2011р. - 917 грн., травні 2011р. - 12 542 грн., червні 2011р. - 6 230 грн., липні 2011р. - 1 665 грн., жовтні 2011р. - 4 039 грн., листопаді 2011р. - 41 412 грн., грудні 2011р. - 25 151 грн., січні 2012р. - 76 459 грн., лютий 2012р. - 19 191 грн., березень 2012р. - 30 700 грн., квітень 2012р. - 42 257 грн., травень 2012р. - 1 438 грн.

Рішенням Головне управління Міндоходів в Івано-Франківській області № 93/10/09-19-10-0219/143/351 від 11.06.2013 року скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Івано-Франківську від 16.04.2013 року № в частині збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем - 13079 грн., штрафною (фінансовою) санкцією - 5573 грн. по взаєморозрахунках: з ТОВ «Час Фортуни» за травень 2011 року на суму 966 грн., за червень 2011 року на суму 967 грн., з ТОВ НВП «Горн» за липень 2011 року на суму 1665 грн., з ТОВ «Хімпостачсервіс-1» за листопад 2011 року на суму 135 грн., з ТОВ «Оріон» за січень 2012 року на суму 478 грн., за лютий 2012 року на суму 439 грн., з ТОВ «ТД Продсевісторг-плюс» за лютий 2012 року на суму 4252 грн., з ПП «Троник» за квітень 2012 року на суму 4177 грн.

Таким чином, згідно акта перевірки від 01.04.2013 року, з врахуванням рішення Головне управління Міндоходів в Івано-Франківській області № 93/10/09-19-10-0219/143/351 від 11.06.2013 року, загальна сума завищення відповідачем податкового кредиту складає 248922 грн. по операціях з ТОВ "Оріон Лтд", ТОВ ТД "Лайнер", ПП "Баварія-Ф", ТОВ "Час Фортуни", ТОВ "Авитек груп ЛТД", ТОВ "ТД Продсервісторг-плюс", ТОВ "Дніпропетровський завод промоснастки", ТОВ "Віп Союз", ПП "Троник", ТОВ "Атака", ТОВ "МОК", ФОП ОСОБА_8 та ТОВ "Укр Авто Дизель", ТОВ "Електропромсервіс", КП "Полігон-ТПВ", ДТГО "Львівська залізниця", ПАТ "Прикарпаттяобленерго".

Висновок податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту по операція з ТОВ "Оріон Лтд", ТОВ ТД "Лайнер", ПП "Баварія-Ф", ТОВ "Час Фортуни", ТОВ "Авитек груп ЛТД", ТОВ "ТД Продсервісторг-плюс", ТОВ "Дніпропетровський завод промоснастки", ТОВ "Віп Союз", ПП "Троник", ТОВ "Атака", ТОВ "МОК", ФОП ОСОБА_8 та ТОВ "Укр авто дизель" ґрунтується на доводах відповідача про безтоварний характер вказаних операцій, а з ТОВ "Електропромсервіс", КП "Полігон-ТПВ", ДТГО "Львівська залізниця", ПАТ "Прикарпаттяобленерго" на подвійному включенні податкових накладних до податкових декларацій.

Вказані вище податкові накладні, видані ТОВ "Оріон Лтд", ТОВ ТД "Лайнер", ПП "Баварія-Ф", ТОВ "Час Фортуни", ТОВ "Авитек Груп ЛТД", ТОВ "ТД Продсервісторг-плюс", ТОВ "Дніпропетровський завод промоснастки", ТОВ "Віп Союз", ПП "Тронік", ТОВ "Атака", ТОВ "МОК", ФОП ОСОБА_8 та ТОВ "Укр Авто Дизель", які на час видачі вищевказаних податкових накладних були зареєстровані як платники податку на додану вартість, містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 201 ст. 201 Податкового кодексу України. Як вбачається з акту перевірки та пояснень представників відповідача в судовому засіданні, податковим органом не наведено доводів щодо дефектів їх форми.

Щодо висновків відповідача про безтоварність господарських операцій з вказаними контрагентами позивача, то їх оцінку було проведено надано судом при дослідженні правомірності прийняття податкового повідомлення рішення про донарахування грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств.

Враховуючи те, що наявними в матеріалах справи копіями податкових накладних, первинних бухгалтерських документів, підтверджено факти здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Оріон Лтд", ТОВ ТД "Лайнер", ПП "Баварія-Ф", ТОВ "Час Фортуни", ТОВ "Авитек груп ЛТД", ТОВ "ТД Продсервісторг-плюс", ТОВ "Дніпропетровський завод промоснастки", ТОВ "Віп Союз", ПП "Тронік", ТОВ "Атака", ТОВ "МОК", ФОП ОСОБА_8 та ТОВ "Укр Авто Дизель", то суд вважає, що позивачем доведено його право віднести до податкового кредиту в період з квітня 2011 року по травень 2012 року включно суму 233425 грн. податку на додану вартість, нарахованого (сплаченого) в ціні товару, в зв'язку з його придбанням.

За таких обставин, є протиправними висновки контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість по операціях з вищевказаними контрагентами на загальну суму 233425 грн.

Як наслідок, відсутні, встановлені п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, правові підстави для застосування оскарженим податковим повідомленням-рішенням № від 12.06.2013 року до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 107836 грн., що складає 50% донарахованої суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

Щодо податкового повідомлення-рішення відповідача № від 12.06.2013 року в частині донарахування грошових зобов'язань з податку на додану вартість в решті суми, а саме: 15497 грн. по основному зобов'язанню та 7748 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за період: жовтень, листопад, грудень 2011 року, січень 2012 року, то суд вважає, що податкове повідомлення-рішення відповідача в цій частині є правомірним з огляду на таке.

Як вбачається з сторінок 105-106 акта планової перевірки від 05.11.2012 року, податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2011 року, січень 2012 року, розрахунків коригувань податкових зобов'язань, реєстру виданих та отриманих податкових накладних за вказаний період, відповідачем визначено позивачу грошові зобов'язання з податку на додану вартість в зв'язку з завищенням ним податкового кредиту по операціях: в жовтні 2011 року з ТОВ "Електропромсервіс" згідно виданої останнім податкової накладної № 229 від 31.10.2011 року на суму 166 грн.; в листопаді 2011 року з КП "Полігон-ТПВ" згідно податкової накладної № 40 від 31.12.2011 року на суму 178 грн.; в грудні 2011 року з ДТГО "Львівська залізниця" згідно податкової накладної № 1129/154 від 30.11.2011 року на суму 8300 грн.; в січні 2012 року з ПАТ "Прикарпаттяобленерго" згідно податкової накладної № 1000/024 від 31.01.2012 року на суму 6853 грн. Вказані податкові накладні двічі включено позивачем в податкові декларації з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2011 року, січень 2012 року та розрахунки коригувань від 22.12.2011 року № , від 07.02.2012 року № , від 21.02.2012 року № , від 26.03.2012 року № , що є порушенням п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, п. 201.1., п. 201.4 ст. 201 Податкового Кодексу України.

Пунктом 21.1 статті 21 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно встановлених в частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріїв правомірності рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень, їх посадових осіб - рішення суб'єктів владних повноважень повинні прийматися (вчинятися) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вище встановлено судом, відповідачем не подано суду належних, допустимих та достатніх доказів того, що податкові повідомлення-рішення № та № від 12.06.2013 року про нарахування позивачу грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств за основним платежем в сумі 253054 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 80769 грн., а також про нарахування позивачу грошових зобов'язань з податку на додану за основним платежем в сумі 233425 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 107836 грн. відповідають встановленим частиною 2 статті 19 Конституції України, пунктом 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності рішення суб'єкта владних повноважень - контролюючого органу. Натомість позивачем відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України доведено суду дотримання ним вимог закону при визначені грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість за період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року та наявність розумної ділової мети при вчиненні господарських операцій, які вплинули на формування об'єктів оподаткування з вказаних податків.

За таких обставин, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення № від 12.06.2013 року прийняті відповідачем за відсутності відповідної законної підстави, необґрунтовано, та непропорційно - без дотримання справедливого балансу між цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, вимогами загальних інтересів Держави щодо сплати податків та зборів до бюджету і несприятливими наслідками для прав позивача, пов'язаними з захистом права власності особи - платника податків.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.07.2014 року у справі №809/2913/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 12 травня 2015 року.