Справа № 826/742/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 березня 2015 року № 826/742/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шулежко В.П., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до за участі третьої особиКиївської міської державної адміністрації, Київської міської ради, Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Заступника директора Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Вавриш В.А., Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Центру надання адміністративних послуг апарату виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) товариство з обмеженою відповідальністю «Стафед» прокуратури міста Києва
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Київської міської державної адміністрації (далі по тексту - відповідач-1), Київської міської ради (далі по тексту - відповідач-2), Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (далі по тексту - відповідач-3), заступника директора Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Вавриш В.А. (далі по тексту - відповідач-4), Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (далі по тексту - відповідач-5), Центру надання адміністративних послуг апарату виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (далі по тексту - відповідач-6), за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - товариства з обмеженою відповідальністю «Стафед» та прокуратури міста Києва, в якому просить:

- визнати протиправними дії Київської міської державної адміністрації щодо здійснення неналежного контролю за опрацюванням, наданням відповідей та висновків структурними підрозділами в частині опрацювання проекту землеустрою для передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по АДРЕСА_1;

- визнати протиправними дії Департаменту містобудування та архітектури щодо надання висновку від 03.09.2014 року №8612/0/12-1/27 щодо відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована по АДРЕСА_1 та скасувати зазначений висновок, про що винести відповідне рішення;

- визнати протиправними дії заступника Директора містобудування та архітектури Вавриша А. В. щодо підписання висновку від 03.09.2014 року №8612/0/12-1/27;

- зобов'язати державного адміністратора дозвільного центру апарату виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) зареєструвати заяву позивача на одержання документа дозвільного характеру для подальшої підготовки проекту рішення Київської міської ради про виділення земельної ділянки у приватну власність площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по АДРЕСА_1;

- зобов'язати Департамент земельних ресурсів вчинити дії щодо погодження проекту землеустрою для передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по АДРЕСА_1;

- зобов'язати Департамент містобудування та архітектури у визначеному чинним законодавством порядку і строки надати відповідний висновок щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації або ситуації, а також щодо наявних містобудівних умов і обмежень стосовно передачі позивачу земельної ділянки площею 0,10 га безоплатно у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по АДРЕСА_1;

- зобов'язати Департамент земельних ресурсів вчинити дії щодо підготовки проекту рішення Київської міської ради про передачу у приватну власність позивачу земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по АДРЕСА_1;

- зобов'язати Київську міську раду вчинити дії щодо прийняття рішення про погодження проекту землеустрою та відведення земельної ділянки площею 0,10 га громадянці ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 відповідно до вимог статті 112 Земельного кодексу України та в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради;

- винести окрему ухвалу в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, щодо посадових осіб виконавчого органу Київської міської ради за фальсифікацію містобудівної документації та порушення конституційних прав громадян на реалізацію конституційного права на землю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача, відповідачем у порушення норм податкового законодавства України, були вчинені протиправні дії по проведенню перевірки позивача, за результатами якої складено акт, яким зафіксовані протиправно сформовані відповідачем помилкові висновки про порушення позивачем норм податкового законодавства України, що призвело до порушення його прав та законних інтересів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представники Київської міської ради, Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Апарату виконавчого органу Київського міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Прокуратури міста Києва проти позову заперечували, про що надали відповідні письмові заперечення, які наявні в матеріалах справи.

В судовому засіданні 23.02.2014р. суд по справі перейшов в письмове провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2010р. ОСОБА_1 звернулась до голови Київської міської ради із заявою про передачу їй безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з повідомленням заступника Київського міського голови - секретаря Київради від 15 липня 2010 року №29/233-Д-15506 за підписом ОСОБА_4, адресованого ОСОБА_5, направлено заяву позивача для розгляду та надання відповіді у встановленому порядку автору, копію Київраді, терміном до 16 серпня 2010 року.

На замовлення позивача ТОВ "Стафед" виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1

Відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури від 03 вересня 2014 року №8812/0/12-1/27-14 за підписом заступника директора А.В. Вавриш, адресованого ТОВ "Стафед", повідомлено, що відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1, не відповідає вимогам чинного законодавства та містобудівній документації, а вказана територія належить до території спецпризначення.

Позивач зазначає, що жодного рішення за його заявою про передачу земельної ділянки Київською міською радою досі не прийнято, посилаючись на триваючі порушення з боку суб'єктів владних повноважень; на думку позивача, на підставі його заяви від 15 липня 2010 року та доручення секретаря Київради О. Довгого від 16 липня 2010 року №29/233-Д-15506, яким фактично надано дозвіл на підготовку проекту землеустрою, ТОВ "Стафед" розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки; відповідь Департаменту містобудування та архітектури від 03 вересня 2014 року № 8812/0/12-1/27-14 є недостовірною, оскільки цільовим призначенням земельної ділянки на АДРЕСА_1 є житлове, житлово-будівельне, гаражне і дачно-будівельне призначення, і не відповідає підставам для відмови, які встановлені статтею 118 Земельного кодексу України. З урахуванням викладеного позивач вважає, що Департаментом землеустрою мали бути б вчинені дії щодо опрацювання, погодження проекту землеустрою, Департаментом містобудування та архітектури - надання відповідного висновку щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації або ситуації, а також щодо наявних містобудівних умов і обмежень, а Київською міською радою винесення зазначеного питання на розгляд сесії та прийняття рішення відповідно до вимог законодавства.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент подання позивачем заяви про передачу земельної ділянки) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

За приписами ч. 7 ст.118 Земельного кодексу України районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень частини восьмої та дев'ятої статті 118 Земельного кодексу України розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія).

Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк.

Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Тобто, за нормами Земельного кодексу України, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, вбачається, що процедура одержання громадянином безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розпочинається із подання громадянами відповідного клопотання, до якого додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства); і лише після отримання клопотання разом із необхідними документами таке клопотання розглядається відповідною місцевою адміністрацією чи радою, яка дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували подання позивачем клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою АДРЕСА_1, разом із графічними матеріалами, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та погодженням землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Доводи позивача про надання разом із заявою всіх необхідних документів є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються документально.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що дозвіл на підготовку проекту землеустрою надано на підставі доручення секретаря Київради О. Довгого від 15 липня 2010 року №29/233-Д-15506, та звертає увагу, що в матеріалах справи міститься лише повідомлення на бланку заступника Київського міського голови - секретаря Київради від 15 липня 2010 року №29/233-Д-15506, яке: 1) підписане ОСОБА_4; 2) адресоване ОСОБА_5 для розгляду та надання відповіді на заяву ОСОБА_1 у встановленому порядку; 3) не містить вказівки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки.

А тому, повідомлення на бланку заступника Київського міського голови - секретаря Київради від 15 липня 2010 року №29/233-Д-15506 не є дорученням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельною ділянки.

Наведене вказує, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1, виготовлений ТОВ "Стафед" на замовлення позивача, розроблений фактично без надання Київською міською радою дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відсутність в матеріалах справи доказів подання ОСОБА_1 клопотання про надання безоплатно у власність спірної земельної ділянки разом із необхідними документами та доказів отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою, унеможливлює погодити такий проект землеустрою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Київської міської державної адміністрації щодо здійснення неналежного контролю за опрацюванням, наданням відповідей та висновків структурними підрозділами частині опрацювання проекту землеустрою для передачі у приватну власність позивачу земельної ділянки, про зобов'язання Департаменту земельних ресурсів вчинити дії щодо погодження проекту землеустрою, про зобов'язання Департаменту містобудування та архітектури надати відповідний висновок щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації або ситуації, а також щодо наявних містобудівних умов і обмежень, про зобов'язання Департаменту земельних ресурсів вчинити дії щодо підготовки проекту рішення Київської міської ради про передачу у приватну власність позивачу земельної ділянки, про зобов'язання Київської міської ради вчинити дії щодо прийняття рішення про відведення земельної ділянки, нормативно та документально не підтверджуються й не підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню також позовні вимоги про визнання протиправними дій Департаменту містобудування та архітектури щодо надання висновку від 03 вересня 2014 року №8612/0/12-1/27 щодо відмови в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою земельної ділянки та скасувати цей висновок та позовні вимоги про визнання протиправним дій Заступника Директора Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) щодо підписання такого висновку, оскільки лист Департаменту містобудування та архітектури від 03 вересня 2014 року №8612/0/12-1/27 є відповіддю на звернення ТОВ "Стафед", не є висновком та не має ознак відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою; крім того, вище встановлено відсутність підстав для надання дозволу на розроблення документації із землеустрою у зв'язку із ненаданням позивачем документів, передбачених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Крім того, Департамент містобудування та архітектури у письмовому запереченні проти позову зазначив, що клопотання про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 Департаменту містобудування та архітектури не надходило. Доказів на підтвердження зворотного позивачем до суду не надано.

Доводи позивача про належність спірної земельної ділянки до земель будівництва житлових будинків та посилання на розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою та ТОВ "Л-Медіка", суд залишає поза увагою, оскільки, з огляду на ненадання позивачем необхідних документів із заявою про передачу земельної ділянки, вони не стосуються обставин справи.

Також недоведеними є позовні вимоги про зобов'язання зареєструвати заяву ОСОБА_1 на одержання документа дозвільного характеру для подальшої підготовки проекту рішення Київської міської ради про виділення земельної ділянки, що пред'явлені до Центру надання адміністративних послуг, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За приписами ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Системний аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що судовий захист прав, свобод або інтересів шляхом повного чи часткового задоволення адміністративного позову, можливий виключно відносно тієї особи, права, свободи або інтереси якої порушено з боку конкретного суб'єкта владних повноважень та за умови порушення її прав.

Проте позивачем не доведено, а судом не встановлено, яким чином Центр надання адміністративних послуг порушив права чи інтереси позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача із будь-якими заявами до Центру надання адміністративних послуг, у тому числі щодо одержання документа дозвільного характеру для подальшої підготовки проекту рішення Київської міської ради про виділення земельної ділянки, або докази вчинення Центром будь-яких дій, що стосуються одержання у власність вищезазначеної земельної ділянки.

Крім того, необґрунтованими є вимоги про винесення окремої ухвали щодо посадових осіб КМДА та до заступника Директора департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА) Варваша А.В. за фальсифікацією містобудівної документації та порушення конституційних прав громадян.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Позивачем не доведено, а судом не виявлено під час розгляду даної справи порушень закону з боку посадових осіб КМДА та заступником Директора департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА) Варваш А.В., у тому числі, пов'язаних із фальсифікацією містобудівної документації чи порушенням прав позивача.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко