Справа № 805/1158/15-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/1158/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 р. Справа № 805/1158/15-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Галатіна О.О., розглянувши в порядку письмового провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСЕНЕРГОРЕСУРС» до Слов’янської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про зобов’язання вчинити певні дії та визнати протиправними відмови відповідача, які полягають у невизнанні податковою звітністю податкової декларації з ПДВ за листопад, грудень 2014року,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСЕНЕРГОРЕСУРС» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слов’янської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправними відмови відповідача, які полягають у невизнанні податковою звітністю податкової декларації з ПДВ за листопад, грудень 2014року, що оформленні повідомленнями ДПІ, зобов’язання відповідача відобразити декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014року, грудень 2014року датами їх фактичного надходження та відобразити наведені в них відомості в АІС «Податковий блок», по особовому рахунку платника податків станом на дату їх фактичного надходження, зобов’язання подати звіт про виконання судового рішення.

14 квітня 2015 року від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог. Так, подана заява містить додаткові позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо корегування показників податкової звітності позивача в АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов’язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів» на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки за №688/7/05-22-22-02-13-2 від 16.01.2015року за період листопад 2014року; зобов’язання вилучити з АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов’язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів» акт про неможливість проведення зустрічної звірки за №688/7/05-22-22-02-13-2 від 16.01.2015року за період листопад 2014року.

Ухвалою суду від 16.04.2015року заяву позивача від 14 квітня 2015 року про уточнення позовних вимог було повернено позивачу.

В обґрунтування позовної заяви, позивач зазначає, що ним на підставі договору щодо подання звітності в електронному вигляді було подано до податкового органу податкові декларації з податку на додану вартість за листопад 2014року та за грудень 2014року.

Проте, відповідачем зазначені декларації були прийняті «до відома» та надіслані на адресу позивача повідомлення про надання податковим деклараціям статусу «до відома», оскільки позивачем на вказані в деклараціях такі обов’язкові реквізити, як повне найменування платника та найменування контролюючого органу, до якого подається звітність.

Позивач, зазначає, що спірні податкові декларації дають можливість правильно встановити найменування платника податків та найменування контролюючого органу, до якого подається звітність, тому висновок податкового органу про порушення позивачем п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України є необґрунтованим.

Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, надав суду заяву від 15.04.2015року про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач по справі проти позовних вимог заперечував, надав суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що позивачем в податкових деклараціях з ПДВ за листопад 2014року та за грудень 2014року в порушення п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України не було зазначено обов’язкових реквізитів декларації, а саме: повне найменування платника та найменування контролюючого органу, до якого подається звітність. Тому, відповідно до приписів п.49.11 ст.49 Податкового кодексу України податковим органом були надіслані позивачу письмові повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови у п’ятиденний строк з дня отримання звітності. З огляду на зазначене, відповідач діяв в межах повноважень, наданих Податковим кодексом України.

Просив відмовити в позовних вимогах, надав суду заяву від 29.04.2015року про розгляд справи в порядку письмового провадження.

За таких підстав суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

22.12.2014року позивачем було надіслано відповідачу в електронному вигляді податкову декларацію з податку на додану вартість за період листопад 2014року, в графі «Декларація подається до контролюючого органу в» якої зазначено код органу Державної фіскальної служби України «0522». Контролюючим органом зазначена податкова звітність була отримана 22.12.2014року о 16год.26хв., про що свідчить квитанція №2.

20.01.2015року позивачем було надіслано відповідачу в електронному вигляді податкову декларацію з податку на додану вартість за період грудень 2014року, в графі «Платник» якої зазначено «ООО Донбасенергоресурс». Контролюючим органом зазначена податкова звітність була отримана 20.01.2015року о 16год.44хв., про що свідчить квитанція №2.

26.01.2015року відповідачем було надіслано позивачу повідомлення за №1257/7/05-22-15-01-13-2 про надання податковій декларації з податку на додану вартість за період грудень 2014року статусу «до відома», в якому було вказано, що товариством в податковій звітності не зазначено повне найменування платника.

Згідно приписів п.п.49.1, 49.2, 49.3 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов’язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об’єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до приписів п.п.48.1., 48.2, 48.3 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до п.48.5 ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником; фізичною особою - платником податків або його законним представником; особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно із договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Так, згідно п.48.7 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відповідно до п.49.8 ст.49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом (п.49.9 ст.49 Податкового кодексу України).

Згідно п.п.49.11.1 ст.49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до п.49.12 ст.49 Податкового кодексу України у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

У разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом (п.49.13 ст.49 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що в квитанції №2 про отримання податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «ДОНБАСЕНЕРГОРЕСУРС» за листопад 2014року зазначено, що документ доставлено до Слов’янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області, код органу ДФС України – 522.

Таким чином, при отриманні вищезазначеної податкової декларації, за даними квитанції №2 від 22.12.2014року, податковим органом в графі назва органу ДФС України вказано Слов’янську ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області, що свідчить про можливість ідентифікувати найменування контролюючого органу, до якого подається звітність.

Водночас, в квитанції №2 про отримання податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «ДОНБАСЕНЕРГОРЕСУРС» за грудень 2014року зазначено, що документ було подано Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСЕНЕРГОРЕСУРС», отже з зазначених позивачем даних можливо зробити висновок щодо встановлення повного найменування платника податків.

Таким чином, як зазначалось судом раніше, обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що спірні графи були заповнені позивачем, а наявна в них інформація дає можливість правильно встановити найменування платника податків та найменування контролюючого органу, до якого подається звітність.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, відповідачем не враховано, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права.

Приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 11 КАС України, за для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд вважає необхідним вийти за межи позовних вимог та визнати протиправними дії Слов’янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області в частині відмови в прийнятті податкових декларацій з податку на додану вартість за листопад 2014року та грудень 2014року.

Розглянувши питання щодо необхідності подання відповідачем по справі звіту про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Водночас, згідно п.4 ч.1 ст.163 КАС України постанова складається, зокрема, з встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

При цьому, вирішуючи питання щодо необхідності подання відповідачем по справі звіту про виконання судового рішення суд повинен виходити з ознак існування очевидної небезпеки заподіяння правам, свободам та інтересам позивача, а також якщо очевидним є факт невиконання відповідачем судового рішення.

Суд зазначає, що позивачем не надано обґрунтувань ускладнення виконання рішення суду та доказів очевидності невиконання судового рішення.

Тому, суд вважає передчасним звернення позивача з вимогами про зобов’язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

Водночас, суд роз’яснює, що позивач має право звернутись до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі в порядку виконання рішення суду відповідно до ст. 267 КАС України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ДОНБАСЕНЕРГОРЕСУРС» про зобов’язання вчинити певні дії та визнання протиправними дій відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст. 2, ст. 7 - 15, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122 - 154, ст. 158 - 163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСЕНЕРГОРЕСУРС» до Слов’янської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про зобов’язання вчинити певні дії та визнати протиправними відмови відповідача, які полягають у невизнанні податковою звітністю податкової декларації з ПДВ за листопад, грудень 2014року – задовольнити.

Визнати протиправними дії Слов’янської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСЕНЕРГОРЕСУРС» в прийнятті податкових декларацій з податку на додану вартість за листопад 2014року та грудень 2014року.

Зобов’язати Слов’янську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області відобразити декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСЕНЕРГОРЕСУРС» з податку на додану вартість за листопад 2014року датою її фактичного надходження та відобразити наведені в ній відомості в АІС «Податковий блок» по особовому рахунку платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСЕНЕРГОРЕСУРС» станом на дату її фактичного надходження.

Зобов’язати Слов’янську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області відобразити декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСЕНЕРГОРЕСУРС» з податку на додану вартість за грудень 2014року датою її фактичного надходження та відобразити наведені в ній відомості в АІС «Податковий блок» по особовому рахунку платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСЕНЕРГОРЕСУРС» станом на дату її фактичного надходження.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСЕНЕРГОРЕСУРС» витрати, пов’язані зі сплатою судового збору в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Галатіна О.О.