Справа № 826/4509/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 квітня 2015 року № 826/4509/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шулежка В.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області (далі по тексту - позивач) до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просить:

визнати неправомірною відмову відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №826/2957/14 виданого Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/2957/14 від 02.07.2014р. про стягнення заборгованості з державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» в особі філії державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» - « 75 УНР» в розмірі 1718,50 грн.;

скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) від 30.01.2015р. по примусовому виконанню виконавчого листа №826/2957/14 виданого Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/2957/14 від 02.07.2014р. про стягнення заборгованості з державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» в особі філії державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» - « 75 УНР» в розмірі 1718,50 грн.;

зобов'язати відповідача відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №826/2957/14 виданого Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/2957/14 від 02.07.2014р. про стягнення заборгованості з державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» в особі філії державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» - « 75 УНР» в розмірі 1718,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно прийнято оскаржувану постанову, оскільки п. 3.8.6 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі ДВС в межах регіону, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, звертається до керівника органу ДВС вищого рівня щодо прийняття рішення стосовно об'єднання виконавчих проваджень у зведене чи приєднання виконавчого документа до зведеного та визначення органу ДВС, який буде здійснювати виконання зведеного виконавчого провадження.

Представник позивача просив суд розглядати справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позовних вимог до суду не надав.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання, призначене на 08.04.2015р. представників сторін, фіксування судового засідання не відбувалось, у зв'язку з чим, суд розглядає справу в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

30 січня 2015 року відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві прийнято постанову №46268836 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) з виконання виконавчого листа №826/2957/14, виданого 02.07.2014р. Окружним адміністративним судом міста Києва про стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» в особі філії державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» - « 75 УНР» на користь управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області суми боргу у розмірі 1718,50 грн. на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Підставою відмови у відкритті виконавчого провадження було те, що на виконанні у відділі знаходились виконавчі документи щодо стягнення суми боргу з зазначеного боржника, які направлені до іншого відділу. Згідно довідки ЄДР боржник зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, що відноситься до Солом'янського району м. Києва. На виконанні ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження щодо стягнення із зазначеного боржника суми боргу. З метою недопущення порушення ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи необхідно пред'явити до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до Закону України від 21.04.1999 № 606-ХІV "Про виконавче провадження" (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 606) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною другою статті 2 Закону № 606 встановлено, що примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно частини першої статті 25 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у виконавчому листі №826/2957/14 2014р. виданому 02.07.2014р. Окружним адміністративним судом міста Києва адреса боржника: вул. Петропавлівська, 54-А, м. Київ, 04086, що відноситься до Подільського району м. Києва.

18 липня 2014 року позивач звернувся до начальника управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві з заявою №13153/07 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №826/2957/14.

24 вересня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області звернулось з листом №16479/07 до начальника управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві з проханням направити вказаний вище виконавчий лист за підвідомчістю до належного відділу ДВС.

Однак, як вбачається з матеріалів справи відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві 30.01.2015р. винесено постанову №46268836 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчих документів) на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону № 606.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону № 606 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Однак, відповідач не наводить інших обставин, які передбачені законами, що виключають здійснення виконавчого провадження, а лише обґрунтовує відмову у відкритті виконавчого провадження недопущенням порушення статті 33 Закону № 606.

Слід зазначити, що статтю 33 Закону № 606 передбачено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкриті у кількох органах державної виконавчої служби, об'єднання виконавчих проваджень у зведене здійснюється в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Так, п. 3.8.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012, № 512/5, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04.2012р. №512/5, передбачено, що наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними Єдиного реєстру при відкритті виконавчого провадження.

Пунктом 3.8.6 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі ДВС в межах регіону, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, звертається до керівника органу ДВС вищого рівня щодо прийняття рішення стосовно об'єднання виконавчих проваджень у зведене чи приєднання виконавчого документа до зведеного та визначення органу ДВС, який буде здійснювати виконання зведеного виконавчого провадження.

Отже, суд погоджується з думкою позивача, що відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві у відповідності до норм Закону України "Про державну виконавчу службу" та Інструкції з організації примусового виконання рішень повинен був відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №826/957/14 виданого 02.07.2014р. Окружним адміністративним судом міста Києва та вчинити дії, які передбачені п. 3.8.6 вказаної Інструкції.

Разом з тим, суд зазначає, що Закон України "Про державну виконавчу службу" не передбачає такої підстави відмови у відкритті виконавчого провадження, як «Для не порушення статті 33 Закону України "Про державну виконавчу службу"».

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності прийняття постанови від 30.01.2015р. про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) №46268836.

В частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №826/2957/14 виданого Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/2957/14 від 02.07.2014р. про стягнення заборгованості з державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» в особі філії державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» - « 75 УНР» в розмірі 1718,50грн., суд зазначає наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 КАС України.

Відтак, дана вимога, суперечить повноваженням адміністративного суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області задовольнити частково.

Визнання протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) від 30.01.2015р. №46268836.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко