Справа № 753/22248/14-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Оксененка О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира, Державної фінансової інспекції в Житомирській області, про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира, Державної фінансової інспекції в Житомирській області, в якому просив суд визнати протиправними дії відповідачів щодо невиплати в повному обсязі доплати, що передбачена статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати територіальне управління праці та соціального захисту населення зробити розрахунок та виплатити недоплачені кошти, що передбачені статтею 39 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.05.2014 року по 31.10.2014 року.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року позов задоволено частково:

- визнані протиправними дії відповідачів щодо невиплати у повному обсязі доплати до заробітної плати, що передбачена статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язано Державну фінансову інспекцію в Житомирській області здійснити перерахунок доплати до заробітної плати, належну ОСОБА_2 як особі, яка працює в зоні гарантованого добровільного відселення, за період з 06 червня 2014 року по 31 жовтня 2014 року в розмірі двох мінімальних заробітних плат, що передбачений статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням раніше здійснених виплат, та передати його до управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира;

- зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира здійснити виплату доплати до заробітної плати, належну ОСОБА_2 як особі, яка працює в зоні гарантованого добровільного відселення, за період з 06 червня 2014 року по 31 жовтня 2014 року в розмірі двох мінімальних заробітних плат, що передбачений статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням раніше здійснених виплат.

Не погоджуючись із вказаною постановою Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира подало апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, позивач є особою, яка проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, працює на посаді провідного державного фінансового інспектора Коростенської об'єднаної державної фінансової інспекції державної фінансової інспекції в Житомирській області з 01.04.2013 року.

Відповідно до довідки державної фінансової інспекції в Житомирській області від 21.11.2014 року №06-11-21/7708 позивачу за період з 01.05.2014 року по 31.10.2014 року було нараховано і виплачено доплату до заробітної плати як особі, яка працює на території радіоактивного забруднення в сумі 26,84 грн.

Вважаючи неправомірними дії відповідачів щодо виплати доплати до заробітної плати у розмірі, який є менший ніж той, що передбачений статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що з боку відповідачів є протиправні дії щодо невиплати позивачу у повному розмірі доплати до заробітної плати, що передбачений статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв'язку із чим зобов'язав Державну фінансову інспекцію в Житомирській області здійснити перерахунок вказаної доплати за період з 06 червня 2014 року по 31 жовтня 2014 року в розмірі, що передбачений статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням раніше здійснених виплат, передати розрахунок до управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира, а Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира здійснити виплату доплати.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Вирішуючи питання щодо строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно пункту 9 частини першої статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Колегія суддів вважає, що позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав під час отримання ним доплати до заробітної плати.

Позивач звернувся до суду 08.12.2014 року, просить суд здійснити нарахування та виплату доплати за період з 01.05.2014 року по 31.10.2014 року, відповідно позовні вимоги за період з 01.05.2014 року по 07.06.2014 року підлягають залишенню без розгляду.

Будь - яких обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними позивачем не надано.

Відповідно до частини першої статті 203 КАС України ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтею 155 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми процесуального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з залишенням позовної заяви без розгляду в частині вимог за період з 01.05.2014 року по 07.06.2014 року.

Щодо позовних вимог по суті, колегія суддів виходить з наступного.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно статті 63 вказаного Закону фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Положеннями статті 39 зазначеного Закону в редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06.06.1996 року №230/96-ВР, передбачено, що громадянам, які працюють у зоні гарантованого добровільного відселення, провадиться доплата у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Така редакція Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» існує після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами 9 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI.

В подальшому пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджету України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Таким чином, Верховна Рада України доповнивши пунктом 4 Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджету України на 2013 рік» визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Зазначене також констатовано в Рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011, яким визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 4 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23 грудня 2010 року №2857-VI з наступними змінами (є аналогічним пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджету України на 2013 рік»).

Однак, з 01 січня 2014 року Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції від 16 січня 2014 року не делеговані повноваження Кабінету Міністрів України як державному органу, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, зокрема, реалізацію статей 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Лише 31 липня 2014 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України №1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено п. 67. Так, цим пунктом передбачено, що норми і положення статей 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Закон України від 31 липня 2014 року №1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» набрав чинності 03 серпня 2014 року.

За таких обставин, з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року доплата до заробітної плати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться у розмірах, що визначені в статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів враховує Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012, в якому зазначено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Тому, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вихідним критерієм нарахування доплати, визначеної статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є мінімальна заробітна плата, розмір якої встановлюється законами України про Державний бюджету країни на відповідні роки.

Вирішуючи питання щодо порядку виплати вказаної доплати колегією суддів встановлено наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. №936 затверджений Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм використання, обліку, звітності і контролю за використанням коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, головним розпорядником яких є Мінсоцполітики.

Відповідно до пп. 5 п. 4 зазначеного Порядку доплата особам за роботу (службу) на території зон радіоактивного забруднення відповідно до статей 39, 40 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 р. №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад (далі - уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян працюючим.

Відповідно до пункту 5 Порядку соціальні доплати передбачені, зокрема, статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Положеннями пункту 6 Порядку передбачено, що підприємства реєструються уповноваженим органом, для чого подають не пізніше ніж за два місяці до початку кожного бюджетного року відомості про підприємство з визначенням кількості постраждалих осіб за категоріями отримувачів компенсацій та допомоги певних видів за формою, затвердженою Мінсоцполітики, і списки громадян із зазначенням прізвища, імені та по батькові, категорії, серії та номера посвідчення, місця реєстрації, ідентифікаційного номера. До 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, пов'язаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, за затвердженою Мінсоцполітики формою та реєстр отримувачів компенсаційних виплат і допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, ім'я та по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про нараховані виплати, суму компенсацій та вид допомоги. Керівники підприємств несуть персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів. Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, що провадяться в установленому законодавством порядку.

Таким чином, Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира відшкодовує підприємствам, установам та організаціям, які зареєстровані та заходяться на обліку в Управлінні, доплати, які вони проводять своїм працівникам за роботу на території радіоактивного забруднення, а не особисто позивачу, який не перебуває на обліку в Управлінні та жодних доплат за роботу на території радіоактивного забруднення особисто від відповідача не отримує.

Встановивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира не може відповідати за заявленими вимогами позивача щодо невиплати доплати та зобов'язання зробити розрахунок та виплату недоплачених коштів, що передбачені статтею 39 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки фактично зазначена сума повинна сплачуватись підприємством, де працює позивач.

За таких обставин, з метою повного захисту прав позивача колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Державної фінансової інспекції в Житомирській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_3 доплати до заробітної плати як особі, яка працює у зоні гарантованого добровільного відселення, у меншому розмірі, ніж встановлений статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 08.06.2014 року по 02.08.2014 року; зобов'язати Державну фінансову інспекцію в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 за період з 08.06.2014 року по 02.08.2014 року доплати до заробітної плати як особі, яка працює у зоні гарантованого добровільного відселення, виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06.06.1996 року №230/96-ВР, з урахуванням проведених виплат; в інший частині позову відмовити.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до пункту 1 та 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира задовольнити частково.

Скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира, Державної фінансової інспекції в Житомирській області в частині позовних вимог про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату доплати до заробітної плати відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.05.2014 року по 07.06.2014 року.

В інший частині ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної фінансової інспекції в Житомирській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_3 доплати до заробітної плати як особі, яка працює у зоні гарантованого добровільного відселення, у меншому розмірі, ніж встановлений статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 08.06.2014 року по 02.08.2014 року.

Зобов'язати Державну фінансову інспекцію в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 за період з 08.06.2014 року по 02.08.2014 року доплати до заробітної плати як особі, яка працює у зоні гарантованого добровільного відселення, виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06.06.1996 року №230/96-ВР, з урахуванням проведених виплат.

В інший частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі складено 18.05.2015 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: О.М. Оксененко

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Оксененко О.М.