Справа № 823/606/15
Суддя: Л.В.Трофімова
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Черкаси справа № 823/606/15

09 годин 09 хвилин

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., за участі секретаря - Рой О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 823/606/15

за позовом публічного акціонерного товариства «Шполянський молокозавод» (надалі - ПАТ «Шполянський молокозавод») [представник позивача Табаченко А.В. - за довіреністю]

до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області (Шполянське відділення) (надалі - Смілянська ОДПІ) [представник відповідача - не прибув]

про скасування податкового повідомлення - рішення від 04.12.2014 №, прийняв постанову.

ПАТ «Шполянський молокозавод», звернувшись до суду з адміністративним позовом до Смілянської ОДПІ, просить скасувати податкове повідомлення - рішення від 04.12.2014 №, як таке, що не відповідає вимогам діючого законодавства України. 17.04.2015 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с.129-130), згідно якої позивач просить скасувати, визнавши протиправним, податкове повідомлення - рішення від 04.12.2014 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 1617763 грн. 97 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у акті перевірки від 21.11.2014 №1817/23-04-15-0208/03566564 (надалі - акт від 21.11.2014) не наведено жодного встановленого факту порушення правильності складання податкових декларацій (розрахунків), та/або встановлених розбіжностей, виявлених за результатами електронної обробки (звірки) податкової звітності з податку на додану вартість та обробки даних Єдиного реєстру податкових накладних (надалі - ЄРПН), реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, зокрема розбіжностей при заповненні податкової декларації з податку на додану вартість, арифметико-логічних помилок при заповненні податкової декларації з податку на додану вартість (додатків), даних податкової декларації з податку на додану вартість та додатками до неї, розбіжностей між даними податкової декларації з податку на додану вартість та реєстром виданих та отриманих податкових накладних, розбіжності між даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних та даними митних органів, розбіжностей між даними реєстру виданих та отриманих податкових накладних та ЄРПН, розбіжностей між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом контрагентів (по заниженню податкових зобов'язань чи по завищенню податкового кредиту) за даними розшифровок, розбіжностей за результатами співставлення даних реєстрів виданих та отриманих податкових накладних контрагентів податкових накладних, в отриманих податкових накладних, розбіжностей за результатами обробки даних ЄРПН.

У висновку акту від 21.11.2014 зазначено, що загальна заборгованість податкового зобов'язання з ПДВ для виплат дотацій сільськогосподарських товаровиробників за продані молоко та м'ясо станом на 31.10.2014 становить 1617763 грн. 97 коп. Позивач вважає, що з огляду на вимоги п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (надалі за текстом - Кодекс №2755), питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів є предметом документальної перевірки. Висновок викладений у акті від 21.11.2014 зроблений неправомірно, всупереч вимогам чинного законодавства. Позивачем зазначено, що згідно п.86.2 ст.86 Кодексу №2755 акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності, складається у тому випадку, якщо за результатами перевірки встановлено порушення. Якщо ж за результатами камеральної перевірки не встановлено порушень, жодний документ про це не складається. За результатами проведених камеральних перевірок працівники підрозділів оподаткування юридичних осіб готують та направляють податкові повідомлення-рішення у разі якщо результати камеральної перевірки податкової звітності платника свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, завищення суми бюджетного відшкодування, завищення від'ємного значення суми податку на додану вартість. У акті від 21.11.2014 відсутні зазначені вище порушення, тому податкове повідомлення-рішення №, що прийнято на підставі акту від 21.11.2014 належить до скасування як неправомірне.

Позивач зазначає, що вимоги щодо складання, оформлення та направлення (вручення) платникам податків податкові повідомлення-рішення про нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість визначено у Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень - рішень (надалі ППР) платникам податків, затвердженого наказом МФУ від 28.11.2012 №1236 (надалі - Порядок №1236). Згідно п.2.2 Порядку №1236 встановлено, що у випадках, зазначених у п.2.1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ органу державної податкової служби складає ППР за формою згідно з додатком 3 за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (форма «Ш»). Відповідач, прийнявши оскаржуване ППР від 04.12.2014 № форми «Р», порушив норми законодавства.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивачем надано засвідчені копії: виписки з ЄДР (а.с.8); довідки ЄДРПОУ від 06.08.2013 серії АБ №785545 (а.с.9); протоколу від 30.07.2013 (а.с.10); наказу від 31.07.2013 №146 (а.с.11); свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ (а.с.12); ППР від 04.12.2014 № (а.с.13); акту від 21.11.2014 №1817/23-04-15-0208/03566564 (а.с.14-15); скарги від 26.12.2014 №358/12-14 (а.с.16); рішення від 27.02.2015 №3935/23-00-10-0210 (а.с.18-19); повідомлення від 13.03.2015 (а.с.20); рішення від 19.01.2015 №1089/23-00-10-0210 (а.с.30); конверту №887 (а.с.31); конверту №938 (а.с.32); листа від 25.06.2014 (а.с.33); листа від 27.06.2014 (а.с.34); атестату №1171131 (а.с.35); уточнюючого розрахунку за жовтень 2013 від 22.01.2014 № (а.с.36-41); уточнюючого розрахунку за листопад 2013 від 22.01.2014 № (а.с.43-48); уточнюючого розрахунку за квітень 2013 від 23.01.2014 № (а.с.50-55); уточнюючого розрахунку за січень 2013 від 23.01.2014 № (а.с.57-62); уточнюючого розрахунку за червень 2013 від 23.01.2014 № (а.с.64-69); уточнюючого розрахунку за липень 2013 від 23.01.2014 (а.с.71-76); уточнюючого розрахунку за травень 2013 від 23.01.2014 № (а.с.78-83); звітної декларації за грудень 2013 від 20.01.2014 № (а.с.85-88); звітної декларації за травень 2014 від 20.06.2014 № (а.с.90-93); звітної декларації за червень 2014 від 21.07.2014 № (а.с.95-98); звітної декларації за липень 2014 від 20.08.2014 № (а.с.100-103); звітної декларації за серпень 2014 від 22.09.2014 № (а.с.105-108); звітної декларації за вересень 2014 від 20.10.2014 № (а.с.110-113); акту від 27.01.2015 (а.с.164); листа від 21.04.2015 (а.с.165).

Відповідач позов не визнав та подав 17.04.2015 заперечення проти задоволення адміністративного позову (а.с.132). Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що згідно з актом від 21.11.2014 встановлено порушення позивачем частин 6 та 12 п.1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу №2755, а саме: протягом 2014 року 1679389 грн. 97 коп. ПДВ, нарахованих ПАТ «Шполянський молокозавод» згідно податкових декларацій з ПДВ (спеціальний режим оподаткування переробного підприємства) та уточнюючих розрахунках, не було перераховано на спеціальний рахунок. Переробне підприємство суму ПДВ, перераховану на спеціальний рахунок, використовує виключно для виплати сільськогосподарським товаровиробникам компенсації за продані ними молоко. Для підтвердження перерахування сум ПДВ на спеціальний рахунок переробне підприємство разом з податковою декларацією з ПДВ щодо діяльності з постачання продукції надає реєстр платіжних доручень про фактично зараховані на такий спеціальний рахунок кошти за звітний (податковий) період і виписку органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, з такого рахунку. Копій відповідних платіжних доручень про фактичне зарахування на спеціальний рахунок ПАТ «Шполянський молокозавод» до звітів не надано, чим порушено ч. 6 та ч.12 п.1 підр. 2 р. XX Кодексу №2755, чого позивач не заперечує. З урахуванням Порядку №1236 прийняття ППР за формою «Ш», як це пропонується позивачем, є безпідставним: 24.01.2015 відповідачем зазначено, що позивачем за травень 2013 було подано два уточнюючі розрахунки: від 23.01.2014 № (про що не заперечується позивачем), та від 23.06.2014 №. Згідно уточнюючого розрахунку від 23.06.2014 № за травень 2013 загальна сума грошового зобов'язання становить 21 грн., у т.ч. до спеціального фонду державного бюджету - 11 грн., на спеціальний рахунок підприємства - 10 грн.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються заперечення, відповідачем надано засвідчені копії: листа від 25.06.2014 (а.с.136); листа від 27.06.2014 (а.с.137); ППР від 04.12.2014 № (а.с.139); акту від 21.11.2014 (а.с.140-141); статуту ПАТ «Шполянський молокозавод» (а.с.151); виписки з ЄДР (а.с.154); витягу з ЄДР (а.с.155-157); зворотнього боку облікової картки (а.с.158-160); уточнюючого розрахунку за травень 2013 від 23.01.2014 № (а.с.171-173); уточнюючого розрахунку за травень 2013 від 23.06.2014 № (а.с.174-176).

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити з огляду на таке.

ПАТ «Шполянський молокозавод» зареєстровано як юридичну особу 17.09.1999 (ідентифікаційний код 03566564) (а.с.8). Згідно свідоцтва №100307824 (а.с.12) позивача зареєстровано як платника ПДВ. Згідно з відомостями зазначеними у витягу з ЄДР основним видом діяльності позивача є: 10.51 перероблення молока, виробництва масла та сиру (а.с.155 - зворотній бік). Згідно з п.2.1 статуту ПАТ «Шполянський молокозавод» основним предметом діяльності позивача є заготівля, придбання, переробка та реалізація як через оптову, так і через роздрібну торгівлю різноманітної молочної сировини та продукції, а також інших видів харчової сировини, сільськогосподарської продукції, супутніх товарів, продуктів харчування та товарів народного споживання (а.с.152).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Кодекс №2755. Відповідно до ст.15 Кодексу №2755 платниками податків визнаються юридичні особи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування. Згідно ст.75 Кодексу №2755 органи державної податкової служби мають право проводити перевірки.

Згідно з п.123.1 ст.123 Кодексу №2755 якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу. Підпунктом 71.1.1 п.71.1 ст.71 Кодексу №2755 встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків. Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог ст.86 цього Кодексу (ст.76 Кодексу №2755).

Відповідно до п.50.1 ст.50 Кодексу №2755 платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених п.50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Відповідно до ч.6 п.1 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу №2755 переробне підприємство позитивну різницю між сумою податкових зобов'язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, визначену у податковій декларації з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції, сплачує до спеціального фонду державного бюджету України та на спеціальний рахунок, відкритий ним в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у таких розмірах: у 2012 році - до спеціального фонду Державного бюджету України - у розмірі 30 відсотків, а на спеціальний рахунок - у розмірі 70 відсотків; у 2013 році - до спеціального фонду Державного бюджету України - у розмірі 40 відсотків, а на спеціальний рахунок - у розмірі 60 відсотків; у 2014 році - до спеціального фонду Державного бюджету України - у розмірі 50 відсотків, а на спеціальний рахунок - у розмірі 50 відсотків. Переробне підприємство суму ПДВ, перераховану на спеціальний рахунок, використовує виключно для виплати с/г товаровиробникам компенсації за продані ними молоко (надалі - компенсація). Згідно із ч.12 п.1 підр. 2 р. ХХ Кодексу №2755 виплата компенсації с/г товаровиробникам (юридичним особам за платіжними дорученнями шляхом перерахування на їх окремі рахунки, відкриті в обслуговуючих банках, фізичним особам - готівкою безпосередньо з каси переробного підприємства або згідно з договорами доручення) здійснюється переробним підприємством до 20 числа місяця, наступного за звітним (податковим) періодом. Підтвердженням виплати сільськогосподарським товаровиробникам компенсації є відомості про виплачені суми компенсації с/г товаровиробникам.

Відповідно до п.3 Порядку акумулювання с/г підприємствами сум ПДВ на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, затвердженого постановою КМУ від 12.01.2011 №11 визначено, що на підставі даних обліку с/г підприємство веде реєстри виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді, складає податкову декларацію і в строки, встановлені статтею 203 Кодексу, подає її разом з копіями записів у зазначених реєстрах за відповідний період в електронному вигляді до органу державної податкової служби. Сума ПДВ, що належить до сплати (перерахування) с/г підприємством відповідно до податкової декларації за операціями з постачання вироблених (наданих) ним с/г товарів, тобто різниця між сумою податкового зобов'язання за звітний (податковий) період та сумою податкового кредиту за такий період перераховується с/г підприємством з поточного рахунка на спец.рахунок у строки, встановлені ст.203 Кодексу №2755 для перерахування суми ПДВ до державного бюджету. С/г підприємство подає за місцем своєї реєстрації не пізніше останнього календарного дня місяця, що настає за звітним копії платіжних доручень про фактично зараховані на спеціальний рахунок суми ПДВ за кожний період.

Судом встановлено, що за результатами камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань до бюджету з ПДВ для виплат дотацій с/г виробників за продані молоко і м'ясо ПАТ «Шполянський молокозавод», оформленими актом від 21.11.2014 №1817/23-04-15-0208/03566564 встановлено порушення ч.6 та ч.12 п.1 підр. 2 р.ХХ Кодексу №2755 - протягом граничних строків не сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання з ПДВ для виплат дотацій с/г виробників за продані молоко. У висновках до акту від 21.11.2014 зазначено, що загальна заборгованість податкового зобов'язання з ПДВ для виплат дотацій с/г виробників за продані молоко станом на 31.10.2014 становить 1617763 грн. 97 коп. Зазначений висновок підтверджується самостійно поданими позивачем уточнюючими та податковими деклараціями з ПДВ: розрахунками за жовтень 2013 від 22.01.2014 № у сумі 196930 грн. (а.с.36-41); за листопад 2013 від 22.01.2014 № у сумі 104739 грн. (а.с.43-48); за квітень 2013 від 23.01.2014 № у сумі 159041 грн. (а.с.50-55); за січень 2013 від 23.01.2014 № у сумі 128820 грн. (а.с.57-62); за червень 2013 від 23.01.2014 № у сумі 70825 грн. (а.с.64-69); за липень 2013 від 23.01.2014 у сумі 77862 (а.с.71-76); за травень 2013 від 23.01.2014 № у сумі 237973 грн. (а.с.78-83); за травень 2013 від 23.06.2014 № у сумі 10 грн. (а.с.174-176); звітних декларацій за грудень 2013 від 20.01.2014 № у сумі 110027 грн. (а.с.85-88); за травень 2014 від 20.06.2014 № у сумі 158411 грн. (а.с.90-93); за червень 2014 від 21.07.2014 № у сумі 150270 грн. (а.с.95-98); за липень 2014 від 20.08.2014 № у сумі 74674 грн. (а.с.100-103); за серпень 2014 від 22.09.2014 № у сумі 37179 грн. (а.с.105-108); за вересень 2014 від 20.10.2014 № у сумі 148746 грн. (а.с.110-113). Враховуючи переплату у сумі 37743 грн. 03 коп., сума заборгованості згідно уточнюючого розрахунку за жовтень 2013 від 22.01.2014 № становить (196930 - 37743,03) 159186 грн. 97 коп.

Згідно із ч.13 п.1 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу №2755 суми ПДВ не перераховані на спец. рахунок або перераховані з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, а також суми компенсації, не виплачені с/г товаровиробникам або виплачені з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, вважаються такими, що використані не за призначенням і стягуються до державного бюджету.

Відповідно до пп.54.3.2 п.54.3 ст.53 Кодексу №2755 контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми ПДВ, заявлених у податкових деклараціях.

Судом встановлено, що 04.12.2014 на підставі акту від 21.11.2014 прийнято ППР № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 1617763 грн. 97 коп.

Згідно із пп.14.1.157 п.14.1 ст.14 Кодексу №2755 податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності. Відповідно до пп. «ґ» п.2.1 Порядку №1236 контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми ПДВ та складає ППР у випадках, якщо:) дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених Кодексом. Відповідно до абз.2 п.2.2 Порядку №1236 у випадках, зазначених у п.2.1 цього розділу відповідний структурний підрозділ відповідача складає ППР за формою згідно з додатком 2 за наслідками перевірок (форма «Р»), а відповідно до п.2.2 за формою згідно з додатком 3 за порушення строків сплати суми грошового зобов'язання (форма «Ш»).

Щодо невідповідностей між формою рішення суб'єкта публічної адміністрації (форма «Р» та/або форма «Ш») та змістом права здійснювати податковий контроль щодо виконання податкового обов'язку платником податку необхідно зазначити, що з декількох можливих варіантів інтерпретації змісту правової норми для правозастосування обирається той, практична реалізація якого забезпечить найвищий рівень захисту прав та основних свобод людини, у тому числі інтересів людини з огляду на збалансованість з потребами суспільства у контексті гармонізації (наближення) публічного та приватного інтересу шляхом застосування належних механізмів їх поновлення.

Статтею 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» одним з основних принципів визначено принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Суми грошового зобов'язання позивача визначено відповідачем за наслідком перевірки згідно спірного ППР (форма «Р»). Відповідно до акту звірки розрахунків від 27.01.2015 №7404-23 (а.с.164) у графі «сальдо на 31.12.2014» щодо зобов'язань позивача зазначено: від'ємне сальдо розрахунків (без урахування пені) - 0.0; несплачена пеня - 0.0; позитивне сальдо розрахунків - 0.0. Згідно із актом звірки розрахунків від 20.05.2015 №1-20 у графі «сальдо на 31.10.2014» зазначено: від'ємне сальдо розрахунків (без урахування пені) 1617763 грн. 97 коп.; несплачена пеня - 39061.48; позитивне сальдо розрахунків - 0.0 (а.с.195), що співпадає з висновками акта перевірки та сумою визначеною ППР від 04.12.2014 №.

Судом встановлено, що за спірним ППР визначено ПДВ у сумі 1617763.97 грн. без штрафних санкцій та/або пені (а.с.13), що відповідає звітності (а.с.36-113, а.с.171-176). За інформацією казначейської служби (а.с.165) в управлінні відкрито небюджетний рахунок ПАТ «Шполянський молокозавод» - 4786 за яким у 2013 році здійснено касових видатків на суму 143820 грн. 00 коп. У 2014 році руху коштів за вказаним рахунком не було. Таким чином, судом встановлено порушення позивачем податкового законодавства, недотримання вимог податкової дисципліни.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Вирішуючи спір, суд враховує, що у силу вимог ч.2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, що з огляду на запроваджений ст.8 Конституції України принцип верховенства права та в кореспонденції з приписами ч.1 ст.71 КАС України означає обов'язок кожної особи, яка бере участь в адміністративній справі довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. У цьому контексті суд зазначає, що заперечуючи проти позову за правилами ч.2 ст.71 КАС України, відповідач довів правомірність прийняття спірного ППР.

Суд запропонував особам, які беруть участь у справі, подати докази і з власної ініціативи витребував докази, яких, на думку суду, не вистачало для вирішення справи (ст.11 КАС України). За таких обставин, оцінивши надані сторонами і зібрані згідно ст.11 КАС України доказів у справі, судом встановлено, що відповідачем надано переконливі і належні докази на підтвердження обґрунтованості прийняття ППР від 04.12.2014 № про збільшення грошового зобов'язання ПАТ «Шполянський молокозавод» з податку на додану вартість у сумі 1617763 грн. 97 коп.

З огляду на викладене, на підставі наявних у справі доказів, дослідивши обставини адміністративної справи, застосувавши норми законодавства, враховуючи доводи сторін, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Керуючись ст.ст. 11, 86, 94, 159, 160, 162, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Шполянський молокозавод» (20600, Черкаська область, Шполянський район, м. Шпола, вул. Лебединська, 140, ідентифікаційний код 03566564) на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 4384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 22 травня 2015 року.

Суддя Л.В.Трофімова