Справа № 636/721/15-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 р.Справа № 636/721/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 06.04.2015р. по справі № 636/721/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з адміністративним позовом до Управління ПФ Україні в Чугуївському районі Харківської області, в якому просив суд:

- визнати протиправним рішення відповідача про відмову врахувати при перерахунку пенсії державного службовця суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати у загальній сумі 11914,83 грн.;

- зобов'язати УПФ України в Чугуївському районі Харківської області провести перерахунок пенсії державного службовця з 01 січня 2015 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати у загальній сумі 11914,83 грн. із збереженням 90 відсотків нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2010 році та провести відповідні виплати з урахуванням виплаченої пенсії за даний період.

Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 06.04.15 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області від 13 лютого 2015 року про відмову ОСОБА_1 врахувати при перерахунку пенсії за віком державного службовця суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премій, індексації заробітної плати, відповідно до постанови КМУ № 1078 від 17 липня 2003 року у загальній сумі 11914 грн. 83 коп.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з 01 січня 2015 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премій, індексації заробітної плати, відповідно до постанови КМУ № 1078 від 17 липня 2003 року у загальній сумі 11914 (одинадцять тисяч дев'ятсот чотирнадцять) грн. 83 коп. із збереженням 90 відсотків нарахування пенсії на момент виходу на пенсію та провести відповідні виплати з урахуванням виплаченої пенсії за даний період.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області з 2010 року та отримує пенсію за віком як державний службовець, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1, яке отримано позивачем 25.11.2008 року, та не заперечується відповідачем ( а.с. 7).

Пенсія позивачу призначалася у розмірі 90% від суми заробітної плати.

11 лютого 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату № 15-103/79 від 11.02.2015 року з урахуванням допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати (а.с. 36).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Чугуївського районі від 13 лютого 2015 року № 1507-02/23 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на норму ст. 33 Закону України «Про державну службу», якою передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок і відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», перерахунок пенсії здійснюється у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям (а.с. 21).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача на те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, є обґрунтованим, оскільки перевага має надаватись не положенням Закону України "Про державну службу" та Закону України "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

З довідки № 15-103/79 від 11.02.2015 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення відповідно до Закону України «Про державну службу, виданої Головним управлінням статистики у Харківській області, вбачається, що ОСОБА_1 отримувала з 01 червня 2008 року по 31 травня 2010 року матеріальні допомоги в сумі 8717,35 грн. та індексацію заробітної плати в сумі 3197,48 грн. - на загальну суму 11914 грн. 83 коп. (а.с. 18-19)

У довідці про складові заробітної плати, яка надавалась позивачу при призначенні пенсії вперше, форма якої затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України 30 жовтня 2008 року № 19-11 і на цей час втратила чинність, графа «Інші виплати» відсутня.

Зазначена довідка знаходиться в матеріалах пенсійної справи.

У зазначеній вище довідці № 15-103/79 від 11.02.2015 року про складові заробітної плати, форма якої затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 14 лютого 2011 року № 5-1, у графу «Інші виплати» включені матеріальна допомога, соціальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, на які нараховане страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому колегія суддів дійшла висновку, що для розрахунку пенсії позивачу не включено дохід у загальному розмірі 11914,83 грн.

З посиланнями Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області на ст. ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати є одноразовими виплатами, а тому не включаються до заробітку, що враховується при перерахунку пенсії державним службовцям, колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу», пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які враховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Таким чином, об'єктом обчислення розміру пенсії при призначенні пенсії для відповідача є сума заробітної плати, з якої справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 33 Закону України «Про державну службу», на яку посилається відповідач, визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення.

На підставі вимог частини 2, 6, 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про державну службу», державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу, тобто виплата матеріальних допомог на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань визначена законом.

Відповідно до змісту ст. 37 Закону України «Про державну службу», відповідач повинен був виходити з отримуваної позивачем суми заробітної плати, у тому числі «інших виплат», до яких належить матеріальна допомога на оздоровлення і допомога для вирішення соціально-побутових питань, оскільки чинним законодавством пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця.

Згідно до вимог ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Таким чином, законодавством віднесено до складу заробітної плати інші виплати.

При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належить до додаткових видів грошового пенсійного забезпечення й приймаються в розрахунок при зарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Включення до складової заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати передбачені Законами України «Про державну службу», «Про оплату праці», постановами Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268, від 20 грудня 1993 року № 1049, від 31 травня 2000 року № 865.

Управлінням Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області при прийнятті оспорюваного рішення не враховано вимоги статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

На підставі вимог ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які згідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески ( збори) до соціальних фондів , що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають можливість зробити висновок про те, що обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога, соціальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватися не положенням Законів № 3723-ХІІ та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-ІV та стаття 66 Закону № 1788-ХІІ, а тому позовні вимоги є доведеними.

Зазначена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, зазначеними в постанові від 28 травня 2013 року по справі № 21-91а13.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 06.04.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 06.04.2015р. по справі № 636/721/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 21.05.2015 р.