Справа № 817/132/15
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Борискін С.А.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"13" травня 2015 р. Справа № 817/132/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "23" лютого 2015 р. у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Консюмерс-Скло-Зоря" до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, ,

ВСТАНОВИВ:

Рівненський окружний адміністративний суду від 23 лютого 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області (далі-ДПІ) від 28.08.2014 року №. Присуджено на користь приватного акціонерного товариства "Консюмерс-Скло-Зоря" (далі-Товариство) із Державного бюджету судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної ДПІ документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування Товариством від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за травень 2014 року та на підставі акту перевірки від 08.08.2014 р. № 104/15/22555135 (т.1 а.с.11-44) прийнято податкове повідомлення-рішення від 28 серпня 2014 р. №004131500 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 608 443,00 грн. (т.1 а.с.53). Підставою слугувало те, що до поданого Товариством додатку № 8 декларації з ПДВ за травень 2014 р., який містить його скаргу на відмову у видачі контрагентом ПАТ "Кримський содовий завод" податкових накладних, було додано рахунки-фактури, виписані останнім із порушенням чинного законодавства України, зокрема, які містили розмір ставки ПДВ 4%, що суперечить приписам ст.193 ПК України (с. 28-30 акту від 08.08.2014 р. № 104/15/22555135).

Судом встановлено, що між ПАТ "Консюмерс-Скло-Зоря" та публічним акціонерним товариством "Кримський содовий завод" було укладено договір № 4005014 поставки від 24 грудня 2013 року (т.1 а.с.73-78). Як на момент укладення цього договору, так і на момент виникнення спірних правовідносин ПАТ "Кримський содовий завод" було юридичною особою, створеною відповідно до законодавства України із місцезнаходженням на території Автономної Республіки Крим. Укладений між ПАТ "Кримський содовий завод" та Товариством договір передбачав зобов'язання поставити Позивачу соду кальциновану марки А, та зобов'язання останнього оплатити поставлену соду в порядку та на умовах, що визначені договором. Крім того, до договору було укладено доповнення №2 від 24 квітня 2014 року. За його змістом ціна соди, яка поставляється включає ПДВ в розмірі, що відповідає визначеному пп. "а" п. 193.1 ст. 193 ПК України.

Відповідно до умов вище зазначеного договору протягом травня 2014 року ПАТ "Кримський содовий завод" поставив соду кальциновану марки А для потреб виробництва Товариства. Зі змісту п.4.4 та п.5.4 зазначеного договору, поставку соди мали супроводжувати залізничні накладні. Копії таких залізничних накладних були долучені до позовної заяви. Проте, всупереч вимогам ст.201 ПК України ПАТ "Кримський содовий завод" не було надано Товариству належним чином оформлені податкові накладні. У зв'язку із цим воно, у відповідності до вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при поданні декларації з ПДВ за травень 2014 року оформив та подав ДПІ у Рівненському районі додаток 8 разом із документами, якими підтверджується порушення ПАТ "Кримський содовий завод" порядку заповнення податкової накладної (залізничними накладними, рахунками-фактурами, листами Позивача та ПАТ "Кримський содовий завод" та доповненням № 2 від 24 квітня 2014 року). Вказані документи та копія декларації з ПДВ за травень 2014 р. із додатком 8, листом № 390 від 24 червня 2014 року (т.1 а.с.81-124) долучено до матеріалів справи.

Суд першої інстанції з'ясував, що за умовами укладеного договору (п.п. 4.4, 5.4 договору) первинним бухгалтерським документом, який посвідчує господарську операцію з передачі ПАТ "Кримський содовий завод" продукції Товариству є залізнична накладна, а за п.п. 3.2, 3.3 договору рахунок-фактура є документом, на підставі якого здійснюється розрахунок за поставлену продукцію.

У відповідності до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

При розгляді справи встановлено, що Товариство виконало вимоги зазначеної норми Податкового кодексу України та направило податковому органу відповідну скаргу, до якої додано копії відповідних залізничних накладних. При цьому, Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 не містять вичерпного переліку первинних документів, які були б обов'язковими при фіксації тієї чи іншої господарської операції. Зазначені нормативні акти, зокрема ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" містять лише вимоги, яким має відповідати первинний документ, який підтверджує факт проведення відповідної господарської операції.

Виходячи із зазначеного, суд першої інстанції правильно вказав, що залізничні накладні та доповнення № 2 від 24 квітня 2014 року, є належними первинними документами, які складені відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та підтверджують факт отримання соди кальцинованої марки А. Сам податковий орган не заперечує факт реальної поставки і отримання позивачем соди.

Суд правильно визнав безпідставними твердження ДПІ про те, що виписані ПАТ "Кримський содовий завод" рахунки-фактури (т.1 а.с.110 - 124) на оплату соди поставленої на підставі доповнення № 2 від 24 квітня 2014 року, із порушенням вимог п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України зокрема, а саме: із зазначенням ставки ПДВ у розмірі 4% на підставі "постанови державної ради республіки Крим від 30 квітня 2014 року № 2093-6/14" , є підставою для прийняття рішення про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ, та надав відповідну правову оцінку вказаної обставини.

Так, згідно ч.ч. 2, 3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно, будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином зазначена постанова державної ради республіки Крим від 30 квітня 2014 року № 2093-6/14" не може створювати жодних правових наслідків на території України.

За умовами договору рахунок-фактура є документом, на підставі якого здійснюється оплата за поставлену продукцію. Проте всупереч вимогам ст. 193 Податкового кодексу України та доповненню № 2 від 24 квітня 2014 року ПАТ "Кримський содовий завод" у таких рахунках-фактурах було вказано розмір ставки ПДВ 4%.

Відповідно до ч. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Поряд з тим відповідно до ч. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: 1) дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; 2) дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відтак, Товариство набуло права на віднесення сум податку до податкового кредиту у відносинах із ПАТ "Кримський содовий завод" у травні 2014 р. з дати отримання ним продукції від ПАТ "Кримський содовий завод", а також поданою у порядку ч. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України декларацією з ПДВ разом із заявою та скаргою на контрагента.

За ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. В той же час відповідно до норм цієї же статті Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Рахунки-фактури, які взяті за основу при складані акту від 08.08.2014 р. № 104/15/22555135, не підтверджують вчинення господарської операції із поставки Позивачу продукції від ПАТ "Кримський содовий завод". А тому рахунки-фактури, навіть не зважаючи на допущені ПАТ "Кримський содовий завод" порушення, у цьому випадку для набуття Позивачем права на податковий кредит з ПДВ братись не можуть.

В ході розгляду справи у суді першої інстанції представником позивача було надано оригінали платіжних доручень про перерахування ним коштів ПАТ "Кримський содовий завод" із ПДВ у розмірі 20%, із відміткою банку про їх виконання: 1) № від 05 серпня 2014 року; 2) № від 04 липня 2014 року; 3) № 670 від 08 липня 2014 року; 4) № від 10 липня 2014 року; 5) № від 15 липня 2014 року; 6) № від 22 липня 2014 року; 7) № від 29 липня 2014 року; 9) № від 01 серпня 2014 року (т.1 а.с.224-231).

Як пояснив представник позивача при апеляційному розгляді справи, провести оплату ПДВ не у розмірі 20% Товариство не має можливості, оскільки комп'ютерні бухгалтерські та банківські програми не приймають інші суми ПДВ, в тому числі і 4%.

Вказане спростовує висновок податкового органу про те, що оплата ПДВ за поставлену ПАТ "Кримський содовий завод" продукцію Товариством не проводилася.

Вірно також суд першої інстанції визнав безпідставними висновки ДПІ про те, що позивач не мав підстав для включення цих сум до податкового кредиту, оскільки станом на 30 квітня 2014 р. та 31 травня 2014 р. ним не було оплачено соду кальциновану, яка поставлялася у квітні-травні 2014 року.

Так, відповідно до п.3.1 Договору відстрочка з оплати за поставлену у квітні-травні 2014 р. соду становить 45 календарних днів. Тому у Товариства станом на 30 квітня 2014 р. не могло виникнути зобов'язання із оплати за соду, поставлену у квітні 2014 року, а станом на 31 травня 2014 р. не могло виникнути зобов'язання щодо оплати ПАТ "Кримський содовий завод" за соду, поставлену у квітні-травні 2014 р. На даний час, як вже вказувалося вище, оплата здійснена повністю.

Суд вірно не погодився з твердженнями представника відповідача щодо неналежного оформлення Товариством залізничних накладних, оскільки акт перевірки від 08.08.2014 р. № 104/15/22555135 не містить посилань на вказаний факт, як порушення.

А відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 N 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за N 798/5989). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно листа станції Клевань - залізничні накладні щодо поставок соди ПАТ "Кримський содовий завод" оформляються в електронну вигляді. Правила оформлення електронних перевізних документів (залізничних накладних) визначені Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 01.11.2010 р. № 800 "Про затвердження Порядку застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом". Пункт 3.1 цього Порядку передбачає, що усі ЕПД зберігаються в архіві електронних документів Укрзалізниці з дотриманням вимог чинного законодавства щодо захисту інформації. Відповідно до п. 3.2 цього ж Порядку перегляду ЕПД, що зберігаються в архіві електронних документів Укрзалізниці, та їх друк для отримання паперових копій виконуються за допомогою спеціалізованого автоматизованого робочого місця доступу до ЕД, які зберігаються в зазначеному архіві.

При розгляді справи у суді першої інстанції позивачем було надано копію листа № МЮЗ-13/346 від 18 лютого 2015 р., до якого долучено копії спірних залізничних накладних, посвідчені Єдиним технологічним центром з обробки перевізних документів Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" (т.2 а.с.34-53). Як вбачається із зазначених документів, вони містять всі необхідні реквізити, а тому достовірно підтверджують факт отримання Товариством продукції від ПАТ "Кримський содовий завод" та відповідають вимогам ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Суд першої інстанції вірно зауважив, що відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами. Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. Відповідачем не надано жодного доказу відсутності у позивача та ненадання відповідачу належним чином оформлених електронних перевізних документів (залізничних накладних) на момент проведення перевірки, а отже відсутні підстави для застосування приписів п. 44.6 ст. 44 ПК України.

При дослідженні представлених доказів суд першої інстанції з'ясував, що реальність здійсненої господарської операції підтверджено матеріалами справи:

1) копіями паспортів якості на поставлену продукцію ПАТ "Кримський содовий завод" соду кальциновану марки А, які відповідно до п. 5.4 договору № 40005014 поставки від 24 грудня 2013 року виписуються ним на кожну поставку;

2) оригіналами звітів про споживання соди кальцинованої марки А у виробництві Товариства;

3) копіями прибуткових ордерів на поставлену Товариству продукцію.

Посилання позивача на порушення порядку прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є суттєвим та не впливає на прийняття рішення у справі.

Податковим органом, у відповідності до приписів ч.2 ст.71 КАС України, не представлено доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення та на спростування викладеного вище.

Суд першої інстанції належним чином дослідив обставини справи, надав їм відповідну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "23" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "18" травня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Приватне акціонерне товариство "Консюмерс-Скло-Зоря" вул.Промислова,1,с.Зоря,Рівненський район, Рівненська область,35314

3- відповідачу Державна податкова інспекція у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33028

- ,