Справа № П/811/4343/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"30" квітня 2015 р.справа № П/811/4343/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2015 року у адміністративній справі № П/811/4343/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

"10" грудня 2014 р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області в якій просила скасувати податкову вимогу форми «Ф» від 25.09.2014 року № 25778-11.

Відповідно до наданої до матеріалів справи уточнюючої позовної заяви позивач просив визнати протиправним та скасувати акт камеральної перевірки №56/1703/НОМЕР_1 від 26.08.2014 р., визнати протиправним та скасувати податкову вимогу від 25.09.2014 р. № 25778-11 та податкове повідомлення-рішення від 09.09.2014 р. № .

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2015 року у адміністративній справі № П/811/4343/14 позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 09.09.2014 року № та податкову вимогу від 25.09.2014 року № 25778-1.

Не погодившись з постановою суду, подано апеляційну скаргу Долинською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2015 року у адміністративній справі № П/811/4343/14, як таку що винесена з порушенням норм матеріального права. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не взято до уваги, що починаючи з 20.04.2013 р. по 20.05.2014 р. позивачем щомісячно проводилась не доплата грошового зобов'язання по сплаті єдиного податку та порушено строки його сплати. В результаті чого податковий орган вважає правомірним винесення податкового-повідомлення рішення від 09.09.14 р. №3, яким до позивача застосовані штрафні санкції на суму 1641,30 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.2014 р. відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності сплати єдиного податку ФОП ОСОБА_2 за 2013-2014 роки.

За результатами камеральної перевірки відповідачем складено акт №56/1703/6 яким встановлено несвоєчасність перерахування позивачем до бюджету сум єдиного податку.

09.09.2014 р. відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № яким відповідно до акта перевірки №56/1703/6 від 26.08.2014 р. встановлено порушення ФОП ОСОБА_2 граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб та застосовано до відповідача штрафні санкції у сумі 1 641,30 грн.

Сума штрафних санкцій 1 641,30 грн. набула статусу грошового зобов'язання та не сплачена в установлений законодавством строк позивачем внаслідок чого податковим органом надіслане ФОП ОСОБА_2 податкову вимогу від 25.09.2014 р. № 25778-11.

Податковою вимогою повідомлено позивача, що станом на 24.09.2014 р. сума податкового боргу платника податків за узгодженим грошовим зобов'язанням становить 1590,19 грн. та попереджено, що починаючи з 24.09.2014 р., на будь-яке майно платника податків, яке перебуває у його власності поширюється право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховуються пеня та штрафні санкції, визначені Податковим кодексом України.

Не погодившись з вищевказаними діями податкового органу позивач звертається до суду з вимогою скасувати податкову вимогу форми «Ф» від 25.09.2014 р. № 25778-11, вважає, що єдиний внесок завжди сплачувався позивачем своєчасно та в належному розмірі, що унеможливлює застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних санкцій та відповідно подальше винесення податкової вимоги.

На підтвердження своєчасності сплати єдиних внесків позивачем надано чек, який підтверджує сплату єдиного внеску за квітень 2013 р.

Даний чек та копії банківських виписок за період лютий-вересень 2014 року по сплаті позивачем єдиного внеску суд бере до уваги при обґрунтуванні позиції щодо своєчасності сплати суми єдиного податку позивачем за період з 2013-2014 р., вважає податкове - повідомлення рішення від 09.09.2014 р. № та податкову вимогу від 25.09.2014 р. № 25778-1 такими, що прийняті з порушеннями норм податкового законодавства.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та пп. 6 п. 4.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена Наказом Міндоходів України від 09.09.2013 р. № 455, нараховані за відповідний календарний місяць суми єдиного внеску сплачуються платниками не пізніше 20 числа наступного місяця незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суму яких нараховується єдиний внесок.

Крім цього, п. 295.1 ст. 295ПК України передбачено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до п. 6.2 Інструкції № 455 сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена платниками у строки, визначені відповідно до Закону підпунктом 6 пункту 4.3, абзацом другим підпункту 2, підпунктом 3 пункту 4.5 та підпунктом 2 пункту 4.6 розділу IV цієї Інструкції, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Відповідно до п. 6.3 Інструкції № 455 органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті;

якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Отже, однією з підстав для прийняття податкової вимоги є те, що платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, надаючи докази на підтвердження наявності заборгованості у позивача по сплаті єдиного внеску податковим органом надана облікова картка ФОП ОСОБА_2

При цьому в апеляційній скарзі відповідачем не заперечується той факт, що позивачем проводились виплати по сплаті єдиного внеску, проте не були сплачені у належному розмірі в наслідок чого виникла недоїмка.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому відповідно п. 122.1 ст. 121 Податкового кодексу України несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Слід зауважити, що норми Податкового кодексу створюють суперечність положенням Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо визначення розміру застосування штрафних санкцій за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску. При цьому колегія суддів вважає, що перевага повинна надаватись не нормам Податкового кодексу, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Таким чином застосування до позивача штрафу у розмірі 50% від суми грошового зобов'язання відповідно до податкового повідомлення-рішення від 09.09.2014 р. № суперечить положенням п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", яким сума штрафу встановлюється у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Крім цього з аналізу розрахунку штрафних санкцій визначених в акті про результати камеральної перевірки (а.с. 9) вбачається, що сума штрафних санкцій у розмірі 1641,30 грн. нараховувалась не на суму по єдиному внеску, яка складала недоїмку, а на загальний розмір єдиного внеску, який підлягав щомісячній сплаті позивачем.

Дані дії податкового органу суд вважає протиправними, оскільки відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" штраф у розмірі 10 відсотків накладається саме на несвоєчасно сплачені суми, оскільки позивачем вносились кошти по єдиному внеску, то застосування відповідачем відносно ФОП ОСОБА_2 штрафної санкції від загальної суми розмірів щомісячних єдиних внесків є помилковим.

В апеляційній скарзі податковий орган не заперечує, що податкове - повідомлення рішення винесено з завищенням розміру штрафних санкцій, які застосувались до позивача. При цьому враховуючи той факт, що позивач за період з лютого по вересень 2014 року не доплачував 13,60 грн., то в цій частині ФОП ОСОБА_2 повинна понести відповідальність, а тому оскаржуване податкове - повідомлення рішення від 09.09.2014 р. № повинно бути скасовано частково, а не повністю як вирішив суд першої інстанції.

З даними доводами Долинської ОДПІ у Кіровоградській області колегія суддів не може погодитись, з огляду на те, що при частковому скасуванні податкового - повідомлення рішення фактично відбудеться його зміна та встановлений інший розмір податкового зобов'язання. При цьому суд не наділений повноваженнями проводити розрахунки по податковим зобов'язанням платника податків та відповідно визначати розміри штрафних санкцій, оскільки данні дії є виключною компетенцією податкового органу.

З урахуванням невідповідності винесеного податкового повідомлення-рішення від 09.09.2014 р. № нормам чинного законодавства колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність податкового - повідомлення рішення Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 09.09.2014 р. № та податкової вимоги від 25.09.2014 р. № 25778-1, визнанні їх такими, що підлягають скасуванню.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2015 року у адміністративній справі № П/811/4343/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко