Справа № 813/6786/14
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року № 813/6786/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представник відповідача - не прибув,

представників третьої особи Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області - Смокоровської Е.П., Гавелко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до відділу Держземагентства у Яворівському районі Львівської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача відділу Держземагентства у м. Львові Львівської області, Яворівської районної державної адміністрації, Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_5 (далі - позивач, ОСОБА_5) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до відділу Держземагентства у Яворівському районі Львівської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача відділу Держземагентства у м. Львові Львівської області, Яворівської районної державної адміністрації, Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області, в якому просить суд:

-визнати незаконними дії відділу Держземагенства в Яворівському районі Львівської області щодо відмови у видачі довідки з держстатзвітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; щодо відмови у наданні переліку обмежень у використанні земельних ділянок; щодо відмови у погодженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок та об'єднання перелічених земельних ділянок в одну;

-зобов'язати відділ Держземагенства в Яворівському районі Львівської області видати довідки з держстатзвітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями щодо земельних ділянок площами: 0,1509 га, кадастровий № НОМЕР_2; 0,0949 га кадастровий № НОМЕР_3; 0,0984 га кадастровий № НОМЕР_4 га кадастровий № НОМЕР_5; надати перелік обмежень у використанні земельних ділянок площами: 0,1509 га, кадастровий № НОМЕР_2; 0,0949 га кадастровий НОМЕР_6; 0,0984 га кадастровий № НОМЕР_4 га кадастровий № НОМЕР_5;

-прийняти рішення щодо погодження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок площами: 0,1509 га, кадастровий № НОМЕР_2; 0,0949 га кадастровий № НОМЕР_3; 0,0984 га кадастровий № НОМЕР_4 га кадастровий № НОМЕР_5 та об'єднання перелічених земельних ділянок в одну.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що бажаючи змінити цільове призначення належних їй на праві власності земельних ділянок, площами: 0,1509 га, кадастровий № НОМЕР_2; 0,0949 га кадастровий № НОМЕР_3; 0,0984 га кадастровий № НОМЕР_4 га кадастровий № НОМЕР_5 звернулась до відділу Держземагентства у Яворівському районі Львівської області з заявами про видачу довідки з держстатзвітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, про надання переліку обмежень у використанні земельних ділянок, про погодження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок та об'єднання перелічених земельних ділянок в одну. Проте у видачі довідок їй було відмовлено, покликаючись на те, що земельні ділянки знаходяться за межами Яворівського району Львівської області. Вважає відмови протиправними, вчиненими з порушенням вимог ст.ст. 90, 20, 186-1 Земельного кодексу України, ст. 50 ЗУ «Про землеустрій», та п. 49-54, 107-137 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, подали додаткові докази в обґрунтування позовних вимог, просили позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду письмові заперечення від 18.12.2014 року вх. № 44602, в яких зазначає, що ОСОБА_5 звернулась до відділу Держземагентства у Яворівському районі Львівської області з заявою про погодження проекту землеустрою щодо зміни цільового використання земельної ділянки для будівництва придорожнього сервісного комплексу для обслуговування територіальної громади площею 0,4213 га в с. Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, однак у погодженні їй було відмовлено. Зазначає, що Рясне Руська сільська рада прийняла рішення від 08.05.2012 року № 497 «Про надання дозволу на розробку детального плану територій земельних ділянок» та рішення від 07.09.2012 року № 622 «Про затвердження детальних планів територій земельних ділянок та надання дозволу на розробку проекту землеустрою по зміні нового призначення приватизованих земельних ділянок для будівництва придорожнього тісного комплексу для обслуговування територіальної громади в с. Рясне-Руська Яворівського району» із перевищенням своїх повноважень, оскільки дані ділянки розміщені за межею с. Рясне-Руська Яворівського району. Стверджує, що поданий ОСОБА_5 на погодження проект землеустрою не відповідає ст. 56 Закону України «Про землеустрій» та ст. 120-137 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, тому на виконання п. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України позивачу відмовлено у погодженні проекту землеустрою та видачі позитивних висновків.

Представники третьої особи Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Третя особа, відділ Держземагентства у м. Львові Львівської області в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи, Яворівської районної державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представників позивача, представників третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 є власником земельних ділянок площами 0,1509 га, 0,0949 га, 0,0984 га, 0,0771 га, які розташовані в с. Рясне-Руське, Яворівського району, Львівської області. Цільове призначення (використання) земельних ділянок - для ведення особистого селянського господарства.

Рясне Руська сільська рада 07.09.2012 року прийняла рішення № 622 про затвердження детального плану території під придорожній сервісний комплекс для обслуговування територіальної громади. Даним рішенням було ухвалено: затвердити детальний план території земельних ділянок площами 0,1509 га, 0,0949 га, 0,0984 га, 0,0771 га під придорожній сервісний комплекс для обслуговування територіальної громади в с. Рясне-Руське Яворівського району Львівської області ОСОБА_5; дати дозвіл на розробку проекту землеустрою по зміні цільового призначення приватизованих земельних ділянок площами 0,1509 га, 0,0949 га, 0,0984 га, 0,0771 га під придорожній сервісний комплекс для обслуговування територіальної громади в селі Рясне-Руське Яворівського району Львівської області ОСОБА_5 та підготувати та погодити проект землеустрою по зміні цільового призначення приватизованих земельних ділянок з відповідними службами подати на сесію сільської ради для затвердження.

За замовленням ОСОБА_5 TOB НВП "Галгео", відповідно до рішення Рясне Руської сільської ради від 07.09.2012 року № 622, було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення для будівництва придорожнього сервісного комплексу для обслуговування територіальної громади площею 0,4213 га в с. Рясне-Руське, Яворівського району, Львівської області.

ОСОБА_5 14.03.2014 року звернулась до відділу Держземагентства у Яворівському районі Львівської області із заявою про видачу довідки з держстатзвітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

На зазначену заяву позивачу надійшла відповідь відділу Держземагентства у Яворівському районі Львівської області від 02.04.2014 року № 2685, згідно якої позивачу повідомлено, що відповідно до відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, дані земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_7 пл. 0,0984 га, НОМЕР_2 пл. 0,1509 га, НОМЕР_5 пл. 0,0771 га, НОМЕР_3 пл. 0,0949 га для ведення особистого селянського господарства розташовані за межами с. Рясне-Руське Рясне-Руської сільської ради, тому Відділ Держземагентства в Яворівському районі не вправі надавати дані довідки.

ОСОБА_5 14.03.2014 року звернулась до відділу Держземагентства у Яворівському районі Львівської області із заявою про надання переліку обмежень у використанні земельних ділянок.

На зазначену заяву позивачу надійшла відповідь відділу Держземагентства у Яворівському районі Львівської області від 02.04.2014 року № 2677, згідно якої позивачу повідомлено, що відповідно до відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, дані земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_7 пл. 0,0984 га, НОМЕР_2 пл. 0,1509 га, НОМЕР_5 пл. 0,0771 га, НОМЕР_3 пл. 0,0949 га для ведення особистого селянського господарства розташовані за межами с. Рясне-Руське Рясне-Руської сільської ради, тому Відділ Держземагентства в Яворівському районі не вправі надавати дані висновки.

ОСОБА_5 19.03.2014 року звернулась до відділу Держземагентства у Яворівському районі Львівської області із заявою про погодження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок та об'єднання перелічених земельних ділянок в одну.

На зазначену заяву позивачу надійшла відповідь відділу Держземагентства у Яворівському районі Львівської області від 01.04.2014 року № 2646, згідно якої позивачу повернуто проект землеустрою без погодження та зазначено що проект землеустрою виготовлений землевпорядною організацією в цілому на всі земельні ділянки разом, шо суперечить нормам чинного земельного законодавства, а саме ст. 56 Земельного кодексу України, а також ст. ст. 135-137 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.19.2012 року № 1051. Крім цього, згідно відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, дані земельні ділянки розташовані за межами с. Рясне-Руське.

Вважаючи підставу для відмови незаконною, позивач звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України "Про землеустрій".

Питання встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок регулюються статтею 20 ЗК України.

Так відповідно до вищезазначеної статті ЗК України, зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Статтею 50 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

- завдання на розроблення проекту землеустрою;

- пояснювальну записку;

- копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

- рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

- письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

- довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

- матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів);

- розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

- розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

- акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

- акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

- перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

- викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

- кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

- матеріали погодження проекту землеустрою.

Дослідивши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення для будівництва придорожнього сервісного комплексу для обслуговування територіальної громади площею 0,4213 га в с. Рясне-Руське, Яворівського району, Львівської області судом встановлено, що останній розроблено у відповідності до вимог ст. 50 Закону України "Про землеустрій" та містить усі необхідні документи, окрім, довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями та переліку обмежень у використанні земельних ділянок та погодження проекту землеустрою відвідачем.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до відділу Держземагенства в Яворівському районі Львівської області з заявами щодо надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями та переліку обмежень у використанні земельних ділянок, проте у задоволені таких було відмовлено з тих підстав, що земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_7 пл. 0,0984 га, НОМЕР_2 пл. 0,1509 га, НОМЕР_5 пл. 0,0771 га, НОМЕР_3 пл. 0,0949 га для ведення особистого селянського господарства розташовані за межами с. Рясне-Руське Рясне-Руської сільської ради.

Суд вважає такі твердження відповідача помилковими з огляду на наступне.

Рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 22.03.1988 року № 114 утворено Рясне-Руську сільську раду народних депутатів Яворівського району з центром у селі Рясне-Руське та підпорядковано їй населені пункти Рясне-Руське і Підрясне.

Розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 30.01.1996 року № 114 затверджено проекти формування територій сільських, селищних рад, серед яких і Рясне-Руської сільської ради та визначено площу в 1456 га. Згідно даного проекту спірні землі розташовані в межах села Рясне-Руська.

Таке рішення прийняте головою ЛОДА, в межах повноважень, відповідно до ст. 53 Конституційного договору між Верховною Радою України та Президентом України про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України та ст.ст. 18, 19 Положення про обласну, Київську, Севастопольську міську державну адміністрацію, затвердженого Указом Президента України від 21.08.1995 року № 760/95.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; кадастрова карта (план) - графічне зображення, що містить відомості про об'єкти Державного земельного кадастру; кадастровий квартал - компактна територія, що визначається з метою раціональної організації кадастрової нумерації та межі якої, як правило, збігаються з природними або штучними межами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, вулицями, шляхами, інженерними спорудами, огорожами, фасадами будівель, лінійними спорудами тощо).

Відповідно до ст. 13 цього закону до Державного земельного кадастру включаються відомості про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, районів, міст, селищ, сіл, районів у містах), зокрема відомості про категорії земель у межах адміністративно-територіальної одиниці: назва, код (номер), межі категорії земель, опис меж, площа, інформація про документи, на підставі яких встановлено категорію земель.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про Державний земельний кадастр» для ведення Державного земельного кадастру використовуються класифікатори, довідники та бази даних, які ведуться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а також державні та галузеві класифікатори, довідники та бази даних, які ведуться іншими центральними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 20 цього закону відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Як вбачається з даних Державного класифікатора об'єктів адміністративно територіального устрою України, кадастрова зона НОМЕР_1 - це територія Рясне-Руської сільської ради Яворівськомого району Львівської області.

У судовому засіданні судом досліджено картографічні матеріали долучені позивачем до клопотання від 30.03.2015 року, з яких вбачається, що спірні земельні ділянки розташовані в межах адміністративно територіальної одиниці Рясне-Руської сільської ради.

Отже, відповідач у відмовах у видачі довідки з держстатзвітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; у наданні переліку обмежень у використанні земельних ділянок; у погодженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, безпідставно посилався на те, що земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_7 пл. 0,0984 га, НОМЕР_2 пл. 0,1509 га, НОМЕР_5 пл. 0,0771 га, НОМЕР_3 пл. 0,0949 га розташовані за межами с. Рясне-Руське Рясне-Руської сільської ради.

Відтак позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відділу Держземагенства в Яворівському районі Львівської області щодо відмови у видачі довідки з держстатзвітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями та щодо відмови у наданні переліку обмежень у використанні земельних ділянок підлягають до задоволення.

З приводу застосування вимог п. 135 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051 (далі - Порядок), слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 135 Порядку, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку в разі її поділу чи об'єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги. У разі коли відомості вносяться до Державного земельного кадастру про земельну ділянку (в разі її поділу чи об'єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж), на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, такі відомості вносяться до відповідної Поземельної книги після її відкриття відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Поземельна книга, відповідно до п. 49 Порядку, ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об'єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 цього Порядку. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку (п. 107).

Враховуючи наведені норми, первинним є виготовлення документації та її погодження, а лише після цього - внесення відомостей у Поземельну книгу.

З врахуванням встановлених у судовому засіданні фактичних обставин, позовні вимоги стосовно визнання протиправними дій відділу Держземагенства в Яворівському районі Львівської області щодо відмови у погодженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання відділу Держземагенства в Яворівському районі Львівської області видати довідки з держстатзвітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, надати перелік обмежень у використанні земельних ділянок та прийняти рішення щодо погодження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, суд зазначає наступне.

Для забезпечення конституційного порядку, нормального функціонування держави існує структурована, багаторівнева, ієрархічна система органів державної влади та судової влади. Вони наділені відповідною юрисдикцією, мають свій предмет ведення і реалізують повноваження через визначені законодавством процедурні рамки та технології. З огляду на положення законодавства щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Тому суд не може погодитись з таким способом захисту порушеного права позивача, як зобов'язати відділ Держземагенства в Яворівському районі Львівської області видати довідки з держстатзвітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, надати перелік обмежень у використанні земельних ділянок та прийняти рішення щодо погодження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, оскільки такі повноваження вказаного органу є його дискреційними повноваженнями й у разі задоволення такої вимоги суд здійснить втручання у внутрішню діяльність суб'єкта владних управлінських функцій та такими своїми діями підмінить його, всупереч конституційному принципу поділу влади. Відтак, така позовна вимога задоволенню не підлягає.

Водночас, ч. 2 ст. 11 КАС України надано право суду вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. На думку суду, вихід за межі позовних вимог повинен безумовно узгоджуватися й бути спрямованим на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, що є завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, та відповідно, на ефективне відновлення порушених прав таких осіб і усунення їх порушень.

У зв'язку з чим, суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача та для реалізації завдань адміністративного судочинства, слід вийти за межі позовних вимог і прийняти рішення, яким зобов'язати відповідача повторно розглянути заяви позивача про видачу довідки з держстатзвітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, про надання переліку обмежень у використанні земельних ділянок, про погодження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок та об'єднання перелічених земельних ділянок в одну, з урахуванням вищевикладених висновків суду.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У розумінні ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у видачі довідки з держстатзвітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; щодо відмови у наданні переліку обмежень у використанні земельних ділянок; щодо відмови у погодженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок. Також, слід зобов'язати відповідача повторно розглянути заяви позивача, з врахуванням висновків суду. У задоволенні позовної вимоги про зобов'язання відповідача видати довідки з держстатзвітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, про надання переліку обмежень у використанні земельних ділянок, про погодження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, слід відмовити.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову відділу Держземагенства в Яворівському районі Львівської області у наданні довідки з держстатзвітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями оформленої листом від 02.04.2014 року № 2685.

3. Зобов'язати відділ Держземагенства в Яворівському районі Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_5 від 14.03.2014 року про видачу довідки з держстатзвітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

4. Визнати протиправною відмову відділу Держземагенства в Яворівському районі Львівської області у наданні переліку обмежень та обтяжень на використання земельних ділянок оформленої листом від 02.04.2014 року № 2677.

5. Зобов'язати відділ Держземагенства в Яворівському районі Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_5 від 14.03.2014 року про надання переліку обмежень у використанні земельних ділянок.

6. Визнати протиправною відмову відділу Держземагенства в Яворівському районі Львівської області у погодженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок оформленої листом від 01.04.2014 року № 2646.

7. Зобов'язати відділ Держземагенства в Яворівському районі Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_5 від 19.03.2014 року про погодження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок.

8. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

9. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.