Справа № 813/8726/14
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року справа № 813/8726/14

зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Павлишин Ю.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Міклюша Т.Р., Павлюк Б.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеа-Трейд» до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

товариство з обмеженою відповідальністю «Ідеа-Трейд» (далі - ТзОВ «Ідеа-Трейд») звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - ДПІ у Личаківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.12.2014р. № та №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами планової виїзної перевірки ТзОВ «Ідеа-Трейд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012р. по 31.12.2013р. відповідач дійшов до необґрунтованих висновків про заниження податку на прибуток підприємств на суму 1081098 грн., заниження податку на додану вартість на суму 1020535 грн. Позивач вважає, що під час проведеної перевірки відповідачем в порушення принципів податкового законодавства, а саме, системного підходу, не взято до уваги всіх суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності підприємства, що призвело до заздалегідь хибних висновків. З урахуванням викладеного, вважає винесені податкові повідомлення-рішення безпідставними, прийнятими всупереч чинному законодавству, а отже, такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач подав до суду заперечення на адміністративний позов від 15.01.2015р., в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що ТзОВ «Ідеа-Трейд» в порушення п.п.135.5.5 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України не включило до складу іншого доходу неповернену поворотну фінансову допомогу в 2013р. в сумі 325750грн. Зазначає, що позивачем відображено в складі витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування декларації з податку на прибуток в сумі 46971грн. та в складі податкового кредиту декларації з податку на додану вартість в сумі ПДВ 9394грн. послуг оренди без відповідних підтверджуючих документів. З цих підстав просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, наведених у письмовому запереченні. Просили суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі, з наступних підстав.

Позивач - ТзОВ «Ідеа-Трейд» зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності 20.09.2007р., код суб'єкта господарювання за . Взяте на облік в органах державної податкової служби з 21.09.2007р. за №7719, перебуває на обліку у ДПІ у Личаківському районі м.Львова. Місцезнаходження позивача - 79024, м.Львів, вул.Водогінна,2.

Згідно з наказом ДПІ у Личаківському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області від 03.10.2014р №678, на підставі направлень від 15.10.2014р. №829,830,831,832,833,834,835,836,837,838, виданих ДПІ У Личаківському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області проведена планова виїзна перевірка ТзОВ «Ідеа-Трейд» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012р. по 31.12.2013р. За результатами перевірки складено акт від 02.12.2014р. №498/22-01/35444122.

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

-п.44.1, п.44.3 ст.44, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств на суму 1081098грн., в т.ч.: IV-ий квартал 2012р. на 240723грн., 2013р. на 840375грн.;

-п.189.1 ст.189 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 1020535грн., в т.ч.: жовтень 2012р. на суму 75903грн., листопад 2012р. на суму 76247грн., грудень 2012р. на суму 77109грн., січень 2013р. на суму 68005грн., лютий 2013р. на суму 72294грн., березень 2013р. на суму 69651грн., квітень 2013р. на суму 71694грн., травень 2013р. на 65656грн., червень 2013р. на суму 62695грн., липень 2013р. на суму 60000грн., серпень 2013р. на суму 68174грн., вересень 2013р. на суму 62028грн., жовтень 2013р. на суму 58435грн., листопад 2013р. на суму 55997грн., грудень 2013р. на суму 76647грн.;

-п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України в результаті чого несвоєчасно перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб за лютий 2013р. в сумі 6750,00грн.

Не погоджуючись з висновком акта перевірки від 02.12.2014р. №498/22-01/35444122 позивач подав заперечення від 09.12.2014р. №1/12, суть яких зводиться до того, що висновки акта є необ'єктивними, хибними, надуманими та упередженими, оскільки, зміст акта складається з декларування загальних норм законодавства України та не містить жодних конкретних фактів порушень податкового законодавства з боку ТзОВ «Ідеа-Трейд». Зазначає, що в ході проведеної перевірки ТзОВ «Ідеа-Трейд» забезпечено належними умовами для здійснення перевірки - надано приміщення та обладнано робочі місця, надано доступ працівникам податкової інспекції до первинних документів про що свідчать підписи перевіряючих при отриманні для огляду оригіналів документів.

За результатами розгляду заперечення, з врахуванням наданих пояснень та належним чином завірених копій відповідних підтверджуючих документів щодо списання паливно-мастильних матеріалів, постійно діючою комісією з вирішення спірних питань ДПІ у Личаківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення від 11.12.2014р. №16051/10/22-01, яким:

- задоволено вимоги платника податків в частині віднесення до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 5055705грн. та до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість в сумі 1011141грн. списаних паливно-мастильних матеріалів;

-в частині не відображення в складі доходів, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування неповерненої фінансової допомоги в сумі 325750грн. отриманої від неплатників податку на прибуток, протермінованої кредиторської заборгованості в сумі 140903грн. та відображення в складі витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування декларації з податку на прибуток в сумі 46971грн. та в складі податкового кредиту декларації з податку на додану вартість в сумі ПДВ 9394,00грн. послуг оренди складських та офісних приміщень без відповідних підтверджуючих документів залишено без задоволення.

З врахуванням зазначеного рішення та на підставі акта перевірки ДПІ у Личаківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 15.12.2014р. №, якими збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 146384,00грн. (в т.ч. 97589,00грн. за основним платежем та 48795,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) та податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 14091,00грн. (в т.ч. 9394,00грн. за основним платежем та 4697,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з вимогою визнати їх протиправними та скасувати.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з такого.

З приводу обставин щодо наявності підстав для відображення позивачем в складі доходів, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування неповерненої фінансової допомоги в сумі 325750 грн., суд встановив наступне.

Згідно п.п.14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротною фінансовою допомогою визнається, зокрема сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги; поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів.

Відповідно до п.135.1. ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 вказаної статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 вказаної статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 зазначеної статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 зазначеної статті та у статті 136 зазначеного Кодексу.

Згідно п.135.2 ст. 135 ПК України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II зазначеного Кодексу.

За змістом пп.135.5.5 п. 135.5. ст. 135 ПК України інші доходи включають суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, що залишаються неповерненими на кінець такого звітного періоду, від осіб, які не є платниками цього податку (в тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із вказаним Кодексом мають пільги з цього податку, в тому числі право застосовувати ставки податку нижчі, ніж установлені пунктом 151.1 статті 151 зазначеного Кодексу.

У разі якщо в майбутніх звітних податкових періодах платник податку повертає таку поворотну фінансову допомогу (її частину) особі, яка її надала, такий платник податку збільшує суму витрат на суму такої поворотної фінансової допомоги (її частини) за наслідками звітного податкового періоду, в якому відбулося таке повернення.

При цьому, доходи такого платника податку не збільшуються на суму умовно нарахованих процентів, а податкові зобов'язання особи, яка надала поворотну фінансову допомогу, не змінюються як при її видачі, так і при її зворотному отриманні.

Положення вказаного пункту не поширюються на суми поворотної фінансової допомоги, отриманої від засновника/учасника (в тому числі нерезидента) такого платника податку, у випадку повернення такої допомоги не пізніше 365 календарних днів з дня її отримання.

Судом встановлено, що ТзОВ «Ідеа-Трейд» отримало повороту фінансову допомогу від фізичних осіб, а саме:

- на підставі договору безпроцентної позики від 02.04.2013р. №6, укладеного з ОСОБА_4 та прибуткового касового ордеру від 02.04.2013р. №76 отримано позику в сумі 100000грн. Термін повернення позики до 01.04.2014р. (а.с.144, 156 Т.1);

- на підставі договору безпроцентної позики від 02.04.2013р. №7, укладеного з ОСОБА_5 та прибуткового касового ордеру від 02.04.2013р. №77 отримано позику в сумі 100000грн. Термін повернення позики до 01.04.2014р. (а.с.145, 160 Т.1);

- на підставі договору безпроцентної позики від 02.04.2013р. №8, укладеного з ОСОБА_1 та прибуткового касового ордеру від 02.04.2013р. №78 отримано позику в сумі 100000 грн. Термін повернення позики до 01.04.2014р. (а.с.146, 164 Т.1);

- на підставі договору безпроцентної позики від 27.12.2013р. №16, укладеного з ОСОБА_4 та прибуткового касового ордеру від 27.12.2013р. №330 отримано позику в сумі 25750грн. Термін повернення позики до 26.12.2014р. (а.с.147, 168, Т.1).

Зазначені операції у бухгалтерському обліку відображені бухгалтерським проведенням: Д-т 301 К-т 55 всього на суму 325750грн.

Поворотна фінансова допомога на загальну суму 325750грн., що отримана ТзОВ «Ідеа-Трейд» у звітному податковому періоді, тобто у 2013р., залишилась неповерненою на кінець такого звітного періоду (2013р.). Вказана обставина визнається сторонами, доказів, які б спростовували цей факт, суду не подано.

В свою чергу, доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є учасниками /засновниками позивача суду не подано. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що ці особи на момент виникнення спірних правовідносин, не були учасниками/засновниками позивача.

Позивачем на підтвердження факту повернення поворотної фінансової допомоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 надано суду: видатковий касовий ордер від 17.04.2014р. на суму 100000,00грн., видатковий касовий ордер від 18.04.2014р. на суму 100000,00грн., видатковий касовий ордер від 15.04.2014р. на суму 100000грн., видатковий касовий ордер від 01.07.2014р. на суму 25750,00грн. Проте, вказані докази не впливають на факт допущеного позивачем порушення та відповідно не змінюють правової кваліфікації спірних правовідносин у справі.

Крім цього, представником позивача подано до суду додаткову угоду від 31.03.2014р. до договору безпроцентної позики від 02.04.2013р. №6, укладеного між ТзОВ «Ідея-Трейд» (Позичальник) та ОСОБА_4 (Позичкодавець), відповідно до якої термін повернення позики встановлюється до 30.05.2014р.; додаткову угоду від 31.03.2014р. до договору безпроцентної позики від 02.04.2013р. №7, укладеного між ТзОВ «Ідеа-Трейд» (Позичальник) та ОСОБА_5 (Позичкодавець), відповідно до якої термін повернення позики встановлюється до 30.05.2014р.; додаткову угоду від 31.03.2014р. до договору безпроцентної позики від 02.04.2013р. №8, укладеного між ТзОВ «Ідея-Трейд» (Позичальник) та ОСОБА_1 (Позичкодавець), відповідно до якого термін повернення позики встановлюється до 30.05.2014р.; додаткову угоду від 25.12.2014р. до договору безпроцентної позики від 27.12.2013р. №16, укладеного між ТзОВ «Ідея-Трейд» (Позичальник) та ОСОБА_4 (Позичкодавець), відповідно до якого термін повернення позики встановлюється до 30.01.2015р. Проте, вказані докази судом не враховуються з підстав, викладених нижче у тексті постанови суду. Також суд зазначає, що вони не впливають на факт допущеного позивачем порушення та відповідно не змінюють правової кваліфікації спірних правовідносин у справі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені суми поворотної фінансової допомоги, отримані позивачем від вказаних фізичних осіб у 2013р., залишилися неповерненими на кінець такого звітного періоду, а тому повинні включатись ним до складу іншого доходу підприємства. Тому, суд вважає, що відповідач дійшов до правомірного висновку про порушення позивачем п.п.135.5.5 п.135.5 ст.165 ПК України, та відповідно до безпідставного невключення позивачем до р.03.(ІД) Декларації з податку на прибуток «Інші доходи» за 2013р. сум поворотної фінансової допомоги у сумі 325750грн.

З приводу обставин щодо наявності підстав для відображення позивачем в складі доходів, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування декларації з податку на прибуток в сумі 46971 грн. та в складі податкового кредиту декларації з податку на додану вартість в сумі ПДВ 9394 грн. послуг оренди складських та офісних приміщень, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що між приватним підприємством «Бора-7» (Орендар) та ТзОВ «Ідеа-Трейд» (Суборендар) укладено попередній договір оренди нежитлових приміщень від 04.01.2012р. Відповідно до умов зазначеного договору орендар зобов'язується у строки, передбачені договором передати у строкове платне користування суборендареві, а суборендар зобов'язується прийняти офісні приміщення другого поверху будівлі, розташованої за адресою: Львівська обл., Пустомитівський район, с.Сокільники, вул.Бічна Львівська, 6, загальною площею 610 кв.м. (а.с.96 Т.1).

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду:

-акт приймання-передачі від 04.01.2012р. до попереднього договору суборенди індивідуально визначеного нерухомого майна від 04.01.2012р.;

- податкові накладні від 31.12.2013р. №9 та від 31.12.2013р. №8.

Позивачем на спростування висновків відповідача про відсутність підтверджуючих документів, подано акти виконаних робіт (наданих послуг) №05/12/13 від 31.12.2013р. та №06/12/13 від 31.12.2013р. Згідно з актом №05/12/13 від 31.12.2013р. ПП «Бора - 7» надано позивачу послуги з оренди приміщення площею 1380 кв.м. в грудні 2013р. на суму 37260грн., в т.ч. ПДВ 6210 грн. Згідно з актом №06/12/13 від 31.12.2013р. ПП «Бора - 7» надано позивачу послуги з оренди приміщення площею 610 кв.м. на суму 19105 грн., в т.ч. ПДВ 3184, 17 грн.

Суд, оцінюючи доводи сторін в цій частині, дійшов таких висновків.

У зв'язку із проведенням планової документальної перевірки ТзОВ «Ідеа-Трейд» податковим органом витребовувалися від підприємства належним чином завірені копії документів податкового та бухгалтерського обліку відповідно до вимог від 30.10.2014р. №1, від 30.10.2014р. №2, від 30.10.2014р. №3, від 04.11.2014р. №4 та від 21.11.2014р. №15157/10/22-10 «Про представлення документів» (а.с.179,183,189,194,201 Т.1). Позивачем на всі вимоги податкового органу надавалися відповіді і ряд документів, що підтверджується листами №1 від 10.11.2014р., №2 від 10.11.2014р., №3 від 10.11.2014р., №4 від 10.11.2014р., №22 від 21.11.2014р.

Відповідач при проведенні перевірки дійшов висновку про безпідставність включення позивачем витрат на збут у2013 р. вартості оренди офісного та складського приміщення без належних підтверджуючих документів. В судовому засіданні представники відповідача підтвердили факт відсутності вказаних актів виконаних робіт як на момент проведення перевірки, так і після її закінчення.

На спростування таких висновків відповідача представник позивача в судовому засіданні пояснив, що акти виконаних робіт №05/12/13 від 31.12.2013р. та акт №06/12/13 від 31.12.2013р. надавалися до перевірки перевіряючим на їхню вимогу від 21.11.2014р. №15157/10/22-10 «Про представлення документів», проте безпідставно не взяті до уваги під час проведення перевірки. Вказана обставина підтверджується, на його думку, відповіддю на запит №22 від 21.11.2014р. (а.с. 204 Т.1), в якій вказується про надання актів виконаних робіт.

Судом досліджено вказану відповідь і в ній дійсно зазначено про надання актів виконаних робіт, проте без зазначення реквізитів таких актів.

Суд вказує на те, що відповідно до п.44.7 ст.44 ПК України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 ПК України.

Судом встановлено, що позивач листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або безпосередньо до контролюючого органу, що призначив перевірку копії актів виконаних робіт №05/12/13 від 31.12.2013р. та №06/12/13 від 31.12.2013р. відповідно не направляв і не надавав. Вказана обставина не заперечувалась представником позивача в судовому засіданні.

З аналізу узагальненого переліку документів, які використовувались відповідачем при проведенні перевірки ТзОВ «Ідеа-Трейд» вбачається, що акти виконаних робіт не надавалися позивачем до перевірки (а.с.59 Т.1).

Після отримання акта перевірки позивач направив відповідачу заперечення на акт перевірки від 09.12.2014р. №1/12. За результатами дослідження вказаних заперечень судом встановлено, що в них немає жодних посилань на акти виконаних робіт №05/12/13 від 31.12.2013р. та №06/12/13 від 31.12.2013р., а також не зазначається про їх надання при проведенні перевірки та відповідно про неврахування таких актів перевіряючими. Вказана обставина також не заперечувалась представником позивача в судовому засіданні.

За результатами розгляду заперечень позивача на акт перевірки і до прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, вказані акти виконаних робіт позивачем не надавалися, а про їх безпідставне неврахування відповідачем не зазначалося.

Обґрунтування будь-яких причин неподання таких документів як під час проведення перевірки, так і після її закінчення, представником позивача також не надано.

З цих підстав судом застосується норма п.44.6. ст.44 ПК України, відповідно до якої у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому ст. 44 ПК України, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 вказаної статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Позивачем не подано доказів того, що акти виконаних робіт №05/12/13 від 31.12.2013р. та №06/12/13 від 31.12.2013р. вилучались правоохоронними органами.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи та наведених положень ПК України, суд дійшов до висновку, що оскільки акти виконаних робіт №05/12/13 від 31.12.2013р. та №06/12/13 від 31.12.2013р. не подавались відповідачу у встановленому порядку при проведенні перевірки, та позивачем не обґрунтовано неможливість їх подання у встановленому порядку, тому вони не можуть бути належними та допустимими доказами для спростування висновків акта перевірки в цій частині.

Встановлені судом обставини в цій частині рівною мірою стосуються і неподання позивачем наступних документів як під час проведення перевірки, так і після її закінчення, і які відповідно не враховуються судом при вирішенні справи, а саме: додаткової угоди від 31.03.2014р. до договору безпроцентної позики від 02.04.2013р. №6, укладеного між ТзОВ «Ідея-Трейд» (Позичальник) та ОСОБА_4 (Позичкодавець); додаткової угоди від 31.03.2014р. до договору безпроцентної позики від 02.04.2013р. №7, укладеного між ТзОВ «Ідеа-Трейд» (Позичальник) та ОСОБА_5 (Позичкодавець); додаткової угоди від 31.03.2014р. до договору безпроцентної позики від 02.04.2013р. №8, укладеного між ТзОВ «Ідея-Трейд» (Позичальник) та ОСОБА_1 (Позичкодавець); додаткової угоди від 25.12.2014р. до договору безпроцентної позики від 27.12.2013р. №16, укладеного між ТзОВ «Ідея-Трейд» (Позичальник) та ОСОБА_4 (Позичкодавець).

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач дійшов до правомірного висновку про безпідставне відображення позивачем в складі доходів, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування декларації з податку на прибуток в сумі 46971 грн. та в складі податкового кредиту декларації з податку на додану вартість в сумі ПДВ 9394 грн. послуг оренди складських та офісних приміщень.

Враховуючи те, що судом визнано правомірними висновки відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства, то застосування до останнього штрафних санкцій у розмірах, зазначених в оскаржуваних податкових повідомленнях - рішеннях, є правомірним.

Виходячи із встановлених обставин, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення відповідача від 15.12.2014р. № та № є правомірними та скасуванню не підлягають.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати підлягають стягненню з позивача.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

При поданні адміністративного позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 320,95грн., що підтверджується платіжним дорученням від №1228 від 23.12.2014р.

Таким чином, з позивача слід стягнути решту судового збору у розмірі 2888,55грн. на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеа-Трейд» до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеа-Трейд» на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 2888 (дві тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн. 55 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений і підписаний 18.05.2015р.

Суддя А.Г. Гулик