Справа № 814/442/15
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року Справа № 814/442/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 1 147 954,24 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 1 147 954,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має податковий борг зі сплати податку на додану вартість у сумі 633 137,58 грн., який виник на підставі донарахування основного платежу у сумі 222800,12 грн., штрафних санкцій у сумі 25195,75 грн., пені у сумі 44049,21 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 04.11.2013 року №, нарахування основного платежу за актом інвентаризації №410/14-03-17-03-16 від 30.04.2013 року у сумі 341092,50 грн.; податку на доходи фізичних осіб в сумі 514 816,66 грн., який виник на підставі донарахування основного платежу у сумі 205511,66 грн., штрафних санкцій у сумі 51997,63 грн. та пені у сумі 33983,45 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 04.11.2013 року №. нарахування пені у сумі 127,03 грн. до розділу ІІІ податкової декларації про майновий стан і доходи від 25.01.2013 року №, нарахування пені у сумі 31,78 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 04.11.2013 року №, нарахування основного платежу у сумі 222053,96 грн. за актом інвентаризації від 30.04.2014 року №410/14-03-17-03-16, нарахування штрафних санкцій у сумі 1111,15 грн. за податковим повідомленням рішенням від 15.07.2014 року №607/17-01. Оскільки відповідачем не було сплачено вказану заборгованість у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач до судового засідання не з'явився, судова повістка про виклик до суду була надіслана відповідачу за адресою, зазначеною у позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, але, повернута до суду з поштовою відміткою від 20.02.2015 року: "за закінченням терміну зберігання". Згідно ч.4 ст.33 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), судова кореспонденція надсилається юридичним особам - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб, за такою адресою, вважається, що судова кореспонденція вручена їм належним чином. Згідно ч.11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, вважається, що воно вручене належним чином. Таким чином, відповідач вважається належним чином сповіщеним про розгляд справи.

Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. На підставі пункту 10 частини 1 статті 3, частини 6 статті 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, як фізична особа-підприємець 18.12.2008 року за №045296.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в державній податковій інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області з 19.12.2008 року за №21279.

Згідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п.16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1. ст.36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; крім того, п.36.5, ст.36 ПК України встановлено, що за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку відповідальність несе платник податків.

Як вбачається з довідки-розрахунку податкового боргу державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області, за відповідачем рахується податковий борг у сумі 1 147 954,24 грн., а саме:

- з податку на додану вартість у сумі 633 137,58 грн.;

- з податку на доходи фізичних осіб у сумі 514 816,66 грн. (а.с.5).

Вказаний податковий борг виник наступним чином.

Судом встановлено, що посадовою особою державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області в період з 27.09.2012 року по 10.10.2013 року була проведена документальна планова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахувань та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року, на підставі якої було складено акт від 17.10.2013 року №258/14-03-17-03-08/НОМЕР_1 (а.с.40-67).

Вказаним актом перевірки встановлено наступні порушення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1:

- п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, а саме завищення валових витрат в 2011 році у сумі 1098333,64 грн. чим знижено відповідачем податок на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року в сумі 185665,15 грн. та завищення валових витрат в 2012 році у сумі 137758 грн. чим знижено відповідачем податок на доходи фізичних осіб за період 01.01.2012 року по 31.12.2012 року в сумі 22325,36 грн.;

- п.198.3, п.198.4, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, в результаті чого знижено податок на додану вартість всього у сумі 223255 грн., з яких: за січень 2011 року - 96 грн., лютий 2011 року - 120 грн., березень 2011 року - 13583 грн., квітень 2011 року - 21046 грн., травень 2011 року - 28024 грн., червень 2011 року - 59603 грн., липень 2011 року - 11849 грн., серпень 2011 року - 9781 грн., вересень 2011 року - 28243 грн., жовтень 2011 року - 19952 грн., листопад 2011 року - 1206 грн., січень 2012 року - 3447 грн., лютий 2012 року - 203 грн., березень 2012 року - 3027 грн., квітень 2012 року - 1011 грн., травень 2012 року - 1848 грн., червень 2012 року - 6199 грн., липень 2012 року - 1667 грн., серпень 2012 року - 2079 грн., вересень 2012 року - 5000 грн., жовтень 2012 року - 1341 грн., листопад 2012 року - 2167 грн., грудень 2012 року - 1763 грн.;

- п.п.7.1.2., п.7.3 ст.7, ст..9 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями чим відповідачем порушено порядок нарахування , обчислення та строків сплати єдиного внеску із чистого оподаткованого доходу, одержаного від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року, чим занижено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 95810,51 грн.

На підставі вищезазначеного акту, позивачем були прийняті податкові повідомлення - рішення від 04.11.2013 року № на суму 248450,75 грн., за основним платежем - 223255 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 25195,75 грн.; від 04.11.2013 року № на суму 259988,14 грн., за основним платежем - 207990,51 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 51997,63 грн.; від 04.11.2013 року № на суму 113621,78 грн., за основним платежем - 95810,51 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)-17811,27 грн. (а.с.38-39). Зазначені податкові повідомлення-рішення отримані відповідачем 06.11.2013 року, що підтверджується підписом про отримання на повідомлені про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.39).

Крім того, 18.06.2014 року посадовою особою державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області була проведена камеральна перевірка своєчасності сплати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) податку на доходи фізичних осіб, на підставі якої, податковим органом було складено акт від 18.06.2014 року №0340/14-03-17-01/НОМЕР_1 яким встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) несвоєчасне перерахування узгодженої суми податкових зобов'язань податку з доходів з фізичних осіб згідно податкової декларації про майновий стан і доходи від 25.01.2013 року № по строку сплати 15.08.2013 року - 2778,20 грн., строк сплати 15.11.2013 рік - 2778,20 грн.

На підставі вищезазначеного акту, позивачем було прийняте податкове повідомлення - рішення форми «Ш» від 14.07.2014 року №607/17-01 на суму 1111,15 грн., яке було отримано відповідачем 15.07.2014 року, що підтверджується підписом про отримання на корінці податкового повідомлення - рішення (а.с.33).

Відповідно до пункту 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 (включаючи заниження або завищення суми податкових зобов'язань) пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач у судовому порядку вищевказані податкові повідомлення - рішення не оскаржував, а тому грошові зобов'язання, що виникли за податковими повідомленнями-рішеннями від 04.11.2013 року №, № №, від 14.07.2014 року №607/17-01 вважаються узгодженими.

Відповідно до абзацу другого п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, що настають за днем такого узгодження.

При цьому, згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідачем не було сплачено узгодженої суми грошового зобов'язання протягом встановлено ПК України строку для добровільної сплати цієї суми, у зв'язку з чим на зазначену заборгованість була нарахована пеня в розмірі 78191,47 грн., що підтверджується обґрунтованим розрахунком пені, який наявний в матеріалах справи (а.с.34-35).

Відповідно до приписів підпункту 12.1.1 пункту 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно підпунктів 129.1.2 та 129.1.3 пункту 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Із врахуванням встановлених обставин, суд вважає обґрунтованим нарахування у відношенні відповідача пені в розмірі 78191,47 грн.

Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем з метою погашення податкового боргу було сформовано податкову вимогу форми «Ф» № 903-25 від 14.11.2014 року на загальну суму податкового боргу за узгодженим грошовим зобов'язанням 292045,08 грн., у тому числі за основним платежем - 222800,12 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 25195,75 грн., пені - 44049,21 грн., та корінець повідомлення про запрошення платника податків, зборів, платежів, або його представників до органу доходів і зборів від 14.11.2014 року №903-25 щодо вирішення питання погашення податкового боргу, який станом на 14.11.2014 року складає 633 137,58 грн., які були отримані відповідачем 27.11.2014 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи (10-11).

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

За змістом п.п.14.1.175 ПК України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Проте, як зазначено у позові, відповідачем вказана сума податкового боргу сплачена не була, та згідно довідки про суму податкового боргу відповідача, за останнім рахується заборгованість у розмірі 1 147954,24 грн.(а.с.5). Як встановлено судом, відповідач суму боргу у визначені строки не сплатив. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості станом на момент розгляду справи до суду не надано.

Підпунктом 20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України. Таким чином, позивач є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків і повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України. Отже, за відсутності добровільної сплати відповідачем суми заборгованості, вказана сума податкового боргу відповідача підлягає стягненню за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем самостійно не сплачено податковий борг в сумі 1 147 954,24 грн., який станом на момент звернення позивача до суду та на момент розгляду справи є сумою податкового боргу відповідача, суд вважає, що вказана сума податкового боргу підлягає стягненню з відповідача за рішенням суду, у зв'язку із чим позовні вимоги державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 94, 103, 112, 158-163, 167 КАСУ України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 1 147 954,24 грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України податковий борг у сумі 1 147 954,24 (один мільйон сто сорок сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят чотири гривні двадцять чотири копійки).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Лебедєва