Справа № 804/3947/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2015 р. Справа № 804/3947/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова Е.О.
при секретарі - Шпота Я.С.
за участю: представник позивача - Босенко Ю.Г.
представник відповідача - Задорожна А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» до Дніпропетровської митниці ДФС з вимогою: рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 110120000/2014/400014/1 від 26.05.2014р. - скасувати.
Встановлено, що Дніпропетровської митниці ДФС є правонаступником Дніпропетровської митниці Міндоходів.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що документи подані ним до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів містять всю необхідну інформацію про вартість товару, а також реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Відповідачем не надано доказів того, що ці документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. За таких обставин позивач вважає висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), є необґрунтованим, а тому рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 110120000/2014/400014/1 від 26.05.2014р. підлягає скасуванню.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав до суду письмові заперечення в обґрунтування яких зазначено, що рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 110120000/2014/400014/1 від 26.05.2014р. є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, прийнятим у спосіб та в межах повноважень, наданих органам доходів і зборів законодавством та цілком обґрунтованим, про що свідчать дані гр. 33 цього рішення.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Так, з матеріалів справи вбачається, що Приватним акціонерним товариством «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» (далі за текстом - ПАТ «Підприємство з ІІ «Інтеркерама», або позивач) укладено Компанією «IMERYS SERAMIK HAMMADDELERI SAN. VE TIC. A.S», Туреччина (надалі - «Продавець»), зовнішньоекономічний контракт № 19/02 від 19.02.2014р., відповідно до умов якого Продавець здійснює на користь позивача поставку сировини для виробництва керамічної плитки - польового шпату за асортиментом та кількістю, вказаними у Специфікаціях, які є невід'ємними додатками до контракту. Умови поставки по контракту - СІF порт призначення («вартість, страхування та фрахт»). До вказаного контракту сторонами було підписано Специфікацію № 1 від 19.02.2014р., в якій узгоджена ціна товару 0,045 доларів США за 1 кілограм шпату польового.
15.05.2014р. для здійснення митного контролю та митного оформлення, декларантом позивача була подана до Дніпропетровської митниці Міндоходів (далі за текстом - Дніпропетровська митниця ДФС, або відповідач) електронна митна декларація (далі за текстом - ЕМД) № 110120000/2014/406202 від 15.05.2014р., відповідно до якої для проведення відповідачем митного оформлення було заявлено товар «натрієвий неочищений польовий шпат арт. STF, фракція до 10 мм. кількістю 3 000 000 кілограм на суму 135 000,00 доларів США» (далі - Товар), що використовується в якості сировини в виробництві керамічної плитки. «Хімічний склад: N2О-8,89%, Fе2О3-0,36%, ТіО2-0,28%, К2О-0,59%, SіО2-71,01%, АІ2О3-17,11%, СаО-0,76%, МgО-0,27%, Р2О5-0,22%, L..O.I-0,51%».
Відповідно до ч. 3 ст. 335 МК України разом з митною декларацією № 110120000/2014/406202 від 15.05.2014р. позивачем були надані документи, які підтверджують митну вартість товару, а саме:
1. Картка обліку № 110/2012/0000733 від 27.12.2005р.
2. Коносамент № 1 від 30.04.2014р.
3. Висновок експерта ТПП № ГО-2199 від 13.05.2014р. про ринкову вартість товару.
4. Калькуляція собівартості товару № 317/2014 від 12.05.2014. від продавця товару, який є виробником (з перекладом на російську мову).
5. Висновок Державного гемологічного центру України № 060515-Д від 13.05.2014р.
6. Інвойс № 078351 від 29.04.2014р.
7. Пакувальний лист б/н від 29.04.2014р.
8. Специфікація № 1 від 19.02.14. до Контракту № 19/02 від 19.02.2014р.
9. Контракт № 19/02 від 19.02.2014р.
10. Штамп радіологічного контролю.
11. Сертифікат про походження товарів № В 0951963 від 30.04.2014р.
12. Прайс-лист продавця товару від 29.04.2014р.
13. Сертифікат екологічного та радіологічного контролю від 30.04.2014р. (з перекладом на російську мову).
14. Сертифікат якості від 02.05.2014р.
15. Екологічна декларація № 1167 від 06.05.2014р.
16. Комерційні пропозиції.
17. Технологічна карта від 04.04.2014р.
18. Страховий поліс № 82034966 від 30.04.2014р.
19. Офіційний сайт (роздруківка з сайту продавця).
20. Цінове підтвердження по шпату.
21. Генеральний акт.
22. Відповідь декларанта митниці.
23. Експортна ВМД № 0445335 від 30.04.2014р.
Банківські платіжні документи до декларації не подавалися в зв'язку з їх відсутністю. Строк оплати за поставлений товар встановлений п. 3.1. укладеного між позивачем і продавцем контракту і становить 120 календарних днів від дати коносаменту. Тобто, на момент декларування поставленого товару строк платежу не настав.
Судом встановлено, що митна вартість товару була заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України (далі - МКУ), а саме - 0,045 дол. США/кг, (45 дол. США/т).
Частиною 2 ст.53 МКУ визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товару, в тому числі згідно з п.1 ч.2 ст.53 МКУ декларація митної вартості.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному ст. ст. 345 - 354 МКУ, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; вертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Статтею 54 МКУ передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МКУ.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Відповідно до ст. 337 МКУ - перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
За нормою ч. 1 ст. 320 МКУ форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
Автоматизованою системою аналізу ризиків по товару, МД № 110120000/2014/406202 від 15.05.2014р. відповідачем було визначено обов'язкову форму контролю «Контроль правильності митної вартості товарів. Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів».
Як уже зазначалось, заявлена декларантом митна вартість товару була на умовах поставки СІF.
Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) терміном СІF передбачено включення до ціни товару витрат на перевезення до зазначеного порту призначення та страхування товару.
Так, посадовою особою Дніпропетровської митниці, відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
В результаті такого контролю встановлено, документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:
1. Декларантом до митного оформлення надано страховий документ, виданий Компанією АХА SIGORTA A.S., відповідно до якого застраховано вантаж у кількості 3 000 т на суму 724,70 ТL (турецьких лір). Курс валют заявлено: 1 дол. США = 2,1218 ТL.
За умовами поставки СІF на продавця покладається обов'язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.
Отже, продавець зобов'язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміна СІF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен або прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.
Відповідно до ч. 8 п. 2 ст. 53 МКУ, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування є документами, які підтверджують митну вартість товару.
Отже, страхові витрати є складовою частиною митної вартості товару, а документи, що підтверджують вартість страхування є обов'язковими документами, які подаються декларантом на підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.
Як вказав відповідач, страховий документ (страховий поліс № 82034966 від 30.04.2014р.), поданий декларантом позивача, був викладений іноземною мовою та не містив перекладу, що є порушенням ст. 254 МКУ.
В той же час, у документі зазначено: «This policy has been prepared 2 issues on 02.05.14 15:38», тобто «Цей поліс виготовлений у 2-х примірниках 02.05.2014 о 15:38».
Також зазначено: «Іnception Date: 30.04.2014 12:00 Еxpire Date: 14,06,2014 12:00», тобто «діє з 30.04.2014 по 14.06.2014».
Таким чином, дата виготовлення страхового полісу (більш пізня), не відповідає часу початку дії страхування.
Крім того, до митного оформлення надано інвойс від 29.04.2014р. на умовах поставки СІF річковий порт Дніпропетровськ.
Оскільки, заявлена фактурна ціна сформована на умовах СІF (вартість, страхування і фрахт), то згідно з правилами Інкотермс, вона повинна включати в себе безпосередньо ціну товару + витрати на транспортування + страхові витрати.
Інвойс від 29.04.2014р., за яким сформована вартість товару на умовах СІF, виданий раніше ніж сформований страховий документ (страховий поліс № 82034966 від 30.04.2014р.), відповідно до якого визначаються витрати на проведення страхування.
Зазначені невідповідності викликали сумніви у посадової особи митниці щодо формування ціни товару. Тобто, при формуванні ціни товару за інвойсом встановлена ціна товару без врахування суми страхових витрат, оскільки вона стала відомою лише 30.04.2014.
В даному випадку на час складання інвойсу наданого позивачем, страхового документу ще не існувало взагалі, а тому розмір страхових витрат був невідомий та не міг бути включений до сформованої у ньому ціни.
Зазначене також не кореспондується з датою оформлення коносаменту. Так, згідно коносаменту навантаження товару на судно закінчено 30.04.2014р., а сертифікат якості був виготовлений лише 02.05.2014р.
Таким чином, відповідачем було встановлено, що дати страхового документу не кореспондуються з датами транспортного та фінансового документів.
2. Також було встановлено, що за наданою декларантом декларацією країни відправлення від 30.04.2014, вантаж задекларовано у сумі 135 000 дол. США (фактурна вартість) за курсом до національної валюти 2,118. Відповідно до інформації зазначеної у декларації країни відправлення щодо фактурної вартості товару та курсу валют не розраховуються інші вартісні відомості (69 000, 00 дол. США).
3. Встановлено, що у висновку експерта наданому позивачем до митного оформлення товару ТПП від 13.05.2014р. № ГО-2109 зазначено, що при визначенні вартості оцінюваного товару враховувалися в т.ч., середній рівень ринкових цін, торгівельна надбавка тощо. Експертом не зазначено, які саме (числові значення, порядок розрахунку) торгівельні надбавки, не зазначено з яких незалежних джерел інформації були використані дані про середній рівень ринкових цін.
Відповідно до п. 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Експертом ТПП проведено аналіз цінової інформації комерційних пропозицій товару «шпат» турецького походження трьох іноземних компаній. Зазначені комерційні пропозиції були виставлені на ПрАТ «Інтеркерама» (тобто, індивідуалізовані).
В комерційній пропозиції Sibelco Ukraine вартість продукції, що пропонується, складає 43 євро за тону (при перерахунку за офіційним курсом НБУ на 21.03.2014р. це складає 58,92 дол. США за тону), в ній також відсутні підписи та/або печатки відповідальних за фінансові питання осіб.
Додатково слід відзначити, що експертом ТПП при визначенні вартості використані дані Державного гемологічного центру України (висновок від 13.05.2014р. № 060515-Д).
Вищевказаний висновок ґрунтується на інформації Довідника цін коштовного та декоративного каміння №1 (20) березень 2014 року на рівні 47$/т. на умовах поставки СІF, однак не було враховано якісні характеристики товару, фракція продукції, вартість транспортний послуг до порту України.
За даними Довідника цін коштовного та декоративного каміння №1 (20) березень 2014 року вартість кварц-польовошпатової сировини та польовошпатової сировини варіюється від 47 до 112 дол. США за тону в залежності від якісних характеристик товару (% складу К2О, Na2O, SiO2, Fе2O).
У висновку Дніпропетровського управління з питань експертизи та досліджень зазначено, що польові шпати за своїм складом являють собою алюмосилікати Na, К, Са-Na (AISi3О8), К(АISi3O8), Са (АISi3O8).
Однак, у наданому позивачем сертифікаті якості продукції виробника товару відсутні відомості щодо % вмісту зазначених хімічних речовин, крім К2О, Na2O, Fе2O, ТіО2.
Згідно вказаного висновку надана на дослідження проба товару, заявлена у графі 31 митної декларації як «Польовий шпат: натрієвий неочищений польовий шпат (не є відходами) арт. STF-3 000 000, 00 кг (фракція до 10 мм). Натрієвий польовий шпат являє собою неочищений піскоподібний порошок, за визначеними показниками ідентифікований як польовий шпат природний у вигляді порошку та дрібних камінців.
Згідно Довідника цін коштовного та декоративного каміння №1 (20) березень 2014 року, вартість кварц-польовошпатової сировини та польовошпатової сировини залежить від якісних показників (кусковий, дроблений, мелений шпат):
- дроблений більше 1 мм - 47-112 дол. США/т;
- мелений більше 0,5 мм - 125-194 дол. США/т.
Оскільки, за результатами проведеного експертом дослідження встановлено, що заявлений товар являє собою поєднання і порошку, і дрібних камінців (тобто, він є і частково дробленим, і частково меленим), то в даному випадку митним органом не міг застосувати мінімальний рівень ціни на дроблений польовий шпат.
Вищезазначені обставини призвели до сумніву у правильності визначення митної вартості товару.
Таким чином, у відповідача при здійсненні митного контролю були достатні підстави для запиту додаткових документів, для підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару.
Відповідно до ч.4 ст.57 МКУ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. При цьому, ч.5 ст.55 МКУ декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обгрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що на вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.
Так, між декларантом позивача та відповідачем проводилась процедура консультацій, тобто обмін наявною інформацією, в електронному порядку, про що свідчать електронні повідомлення та дані гр.33 оскаржуваного рішення про визначення митної вартості товару.
Під час митного контролю та митного оформлення, посадовою особою митниці з урахуванням положень ст. 53 МКУ декларанту надсилались електронні повідомлення за електронним цифровим підписом про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження митної вартості за МД № 110120000/2014/406202 від 15.05.2014р., з відповідним обгрунтуванням вищезазначених підстав для запиту додаткових документів, а саме:
1) оригінали, або належним чином завірені копії всіх товаросупровідних документів, а також документів, що підтверджують заявлену митну вартість;
2) виписку з бухгалтерської документації.
Крім зазначеного, відповідно до п.6. ст.53 МКУ, декларанта позивача повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В рамках проведення консультацій для підтвердження заявленої митної вартості декларантом направлялися листи до митниці з поясненнями щодо заявленої вартості: від 14.05.2014р., 23.05.2014р., 26.05.2014р.
Інших документів, витребуваних митним органом надано не було. Декларант письмово повідомив про те, що на його думку, надано повний перелік документів для підтвердження митної вартості.
Однак, зазначені документи не можна вважати документами, які підтверджують заявлену позивачем митну вартість Товару.
Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, платіж за вказану партію товару був здійснений ПАТ «Підприємство з ІІ «Інтеркерама» лише 04.09.2014р. платіжним дорученням № 134 в сумі 131 400,00 доларів США, що також не відповідає заявленій у МД № 110120000/2014/406202 від 15.05.2014р. сумі.
Частиною другою статті 52 Кодексу визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Вищезазначені результати проведеної перевірки наданих до митного оформлення документів та відомостей свідчать про те, що заявлена декларантом позивача митна вартість товару не ґрунтується на дійсній вартості товару згідно з вимогами вищезазначених норм матеріального права.
Виявлена в ході аналізу ризиків зовнішньоекономічної операції недостовірність формування ціни товару при його страхуванні на транспортування, встановлення за результатами проведеного експертом дослідження різних хімічних складових товару, а саме - заявлений товар являє собою поєднання і порошку, і дрібних камінців (тобто, він є і частково дробленим, і частково меленим), то в даному випадку митним органом не міг застосувати мінімальний рівень ціни на дроблений польовий шпат, що унеможливлює визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (метод 1).
Відповідно до п. 6 ст. 54, п.18 ст.58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований.
Відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст.53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Отже, всі обставини справи вказують на наявність встановлених законом причин неможливості застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо імпортованих товарів.
Так, у зв'язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів відповідачем було послідовно перейдено до наступного методу визначення митної вартості.
Відповідно до ст. 59 МКУ, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:
1) фізичні характеристики;
2) якість та репутація на ринку;
3) країна виробництва;
Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.
Відповідно до ст. 60 МКУ - (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58 і 59 МКУ, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. Відсутність інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст. ст. 62, 63 МКУ) повинні грунтуватися на даних, які є об'єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність необхідних документів унеможливила застосування зазначених методів.
Тому під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.
Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (ст. 64 МКУ) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.
Відповідно до ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ОАГП).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Аналогічні норми містяться в ст. 7 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Приміткою до статті 7 передбачено, що митні вартості, визначені згідно з положеннями статті 7, повинні настільки, наскільки можливо, ґрунтуватися на раніше визначених митних вартостях. Методи оцінювання, які мають використовуватися згідно зі статтею 6, повинні бути методами, викладеними в статтях 1 - 6, проте обґрунтована гнучкість у застосуванні таких методів відповідатиме цілям та положенням статті 7.
Одним з прикладів обгрунтованої гнучкості є: ідентичні товари - вимога про те, що ідентичні товари повинні експортуватися в той самий час чи приблизно в той час, як і товари, що оцінюються, може тлумачитися гнучко; ідентичні імпортні товари, вироблені в країні, іншій, ніж країна експорту товарів, що оцінюються, можуть бути основою для митного оцінювання; можуть використовуватися митні вартості ідентичних імпортних товарів, які вже визначені згідно з положеннями статей 5 і 6.
У відповідності до п.3 ст.337 МКУ проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних ресурсах Міндоходів. Відповідно до ст. 33 Митного кодексу України органи доходів і зборів використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віддані, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного, контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
Наявна у органу доходів і зборів інформація (характер контракту «контракт з виробником», за основним методом визначення МВ за ціною договору, у співставних обсягах, виробництва компанії Еsan Eczacibasi, комерційна пропозиція по аналогічній продукції якої була надана підприємством в якості підтвердження митної вартості товару) щодо вартості товару, митне оформлення якого було здійснено у найближчий період до митного оформлення оцінюваного товару: МД 100260001/4/135522 від 15.03.2014 (ІМ 40 ДЕ), 100260001/4/135639 від 17.03.2014 (ІМ 40 ДЕ), 100260001/4/135766 від 19.03.2014 (ІМ 40 ДЕ), 100260001/4/135861 від 21.03.2014 (ІМ 40 ДЕ), з рівнем митної вартості товару - 0,18 доларів США за кг.
Таким чином, митна вартість, визначена митницею, згідно з положеннями ст.64 МКУ ґрунтується на раніше визнаних органом доходів та зборів митних вартостях.
Також посадовою особою митниці зазначено, про проведення консультацій з декларантом та про здійснення коригування митної вартості товару із застосуванням другорядного методу 2(ґ) відповідно до ст. 60 МКУ, з урахуванням наявної у митному органі інформації про вартість аналогічних товарів.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
У відповідності до вимог Митного кодексу України, а також враховуючи Методичні рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМСУ від 13.07.12 №362, відповідачем проаналізована інформація, наявна у митного органу та прийнято рішення про коригування митної вартості товару № 110120000/2014/400014/1 від 26.05.2014р., згідно з яким скориговано митну вартість товару на рівні 0,18 дол.США/кг.
На підставі вищенаведеного суд вважає, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № 110120000/2014/400014/1 від 26.05.2014р. є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, прийнятим у спосіб та в межах повноважень, наданих органам доходів і зборів законодавством та цілком обґрунтованим, про що свідчать дані гр. 33 цього рішення.
Відповідно до частин 7-9 статті 55 МКУ у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органом доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього кодексу. Строк таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільнюється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.
Як було встановлено, протягом дій гарантійних зобов'язань позивачем не надано відповідачу жодного додаткового документу у підтвердження заявленої митної вартості.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Приймаючи до уваги викладене суд вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Підприємство з іноземними інвестиціями «Інтеркерама» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості товарів - відмовити.
Копію постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений протягом п'яти днів.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков