Справа № 820/3122/15
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 травня 2015 р. № 820/3122/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання -Абояна І.І.,

представника позивача -ОСОБА_1,

представника відповідача - не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області у особі державного реєстратора Михайлової Ірини Володимирівни, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання незаконним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області у особі державного реєстратора Михайлової Ірини Володимирівни, в якому просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Михайлової Ірини Володимирівни № 18397151 від 26 грудня 2014 року; зобов'язати відповідача в строк, що не перевищує одного робочого дня з дати

набрання законної сили судового рішення за даним позовом, внести запис до Державного реєстру прав власності нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення літ. "А-1", загальною площею 283,50 кв.м. по АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю літ. "А-1", загальною площею 346,30 кв.м. по АДРЕСА_2, зареєстровані за ОСОБА_4.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.12.2014 року, скасовано рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.01.2014 року про визнання права власності ОСОБА_4 на нежитлові приміщення літ. "А-1", загальною площею 283,50 кв.м. по АДРЕСА_1 з м. Харкові та нежилову будівлю літ. "А-1", загальною площею 346,30 кв.м. по проспекту АДРЕСА_2. Підставою прийняття даного рішення було те, що на підставі договору оренди земельної ділянки від 10.01.2011 року, укладеного між Харківською міською радою та ОСОБА_2, останній передано у користування земельну ділянку по АДРЕСА_3, на якій частково розміщені нежилові приміщення зведені ОСОБА_4 та самочинно збудовані, оскільки земельна ділянка під це не була виділена. На виконання судового рішення ОСОБА_2 11.12.2014 року звернулась до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Донецької області із заявою про скасування державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення літ. "А-1", загальною площею 283,50 кв.м. по АДРЕСА_1 та нежилову будівлю літ. "А-1", загальною площею 346,30 кв.м. по проспекту АДРЕСА_2, у зв'язку зі скасуванням документа, який був підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 26.12.2014 року держаним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області було винесено рішення № 18397151 про відмову у внесенні запису про скасування державної реєстрації права власності на вищевказані житлові приміщення за номером 4714751 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01. Підставою відмови у скасуванні записів визначено п.2.14.2 Порядку прийняття та розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 року № 1429/20167. Тобто, подане рішення суду не набрало законної сили чи не було завірено належним чином відповідно до законодавства, а саме, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09 грудня 2014 року не скасовано рішення держаного реєстратора про державну реєстрацію права власності. З такими твердженнями відповідача позивач не згоден та просить скасувати рішення про відмову у скасуванні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні та поданих до суду запереченнях проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідач діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав та мотивів.

При проведені державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції керується Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ГУ від 01.07.2004 (далі Закон), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013, Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Кабінету Міністрів України №3502/5 від 12.12.2011. Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011 іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з пунктом 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Судом встановлено, що державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Михайловою І.В. розглянута заява ОСОБА_5 № 9632376 від 26.12.2014 про скасування запису про право власності на нежитлові приміщення в літ. "А-1", що знаходиться за даресою: АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю в літ. "А-1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

В якості підстави скасування державної реєстрації права власності на вказані об'єкти позивачем було надано до заяви рішення судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 09.12.2014р. у справі № 2-641/415/14, в резолютивній частині якого зазначено: апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задовольнити. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.01.2014р. скасувати. Ухвалити нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_4 до Харківської міської ради про визнання прав власності на нежитлові приміщення літ. "А-1", загальною площею 283,50 кв.м. по АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю в літ. "А-1", загальною площею 346,30 кв.м. по АДРЕСА_2 відмовити.

Отже, подане заявником рішення Апеляційного суду Харківської області від 09.12.2014 по справі № 2-641/415/14 не скасовує рішення державного реєстратора, на підставі якого проведена державна реєстрація права власності на вищезазначену нежитлову будівлю.

За результатами розгляду вказаної заяви, державним реєстратором прийнято рішення про відмову у скасуванні №18397151 від 26.12.2014. В обґрунтування вказаного рішення відповідач послався на те, що надане рішення суду не скасовує рішення про державну реєстрацію яким було зареєстровано у Державному реєстрі право власності на вказані нежитлові приміщення за ОСОБА_4.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції від 11.02.2010р. № 1878) встановлено що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно, та інше.

Відповідно до п. 2.9 Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Кабінету Міністрів України №3502/5 від 12.12.2011. під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 2.10. Порядку передбачено, що за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 2.14.2 Порядку державний реєстратор приймає рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав у разі внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав, якщо подане рішення суду про скасування рішення державного реєстратора не набрало законної сили або не завірене належним чином відповідно до законодавства.

Згідно з п. 4 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141 внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування записів Державного реєстру прав є однією із складових ведення Державного реєстру прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 2.6. Порядку для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Таким чином, внесення запису до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав здійснюється відповідачем лише на підставі рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію такого права, та не надання державному реєстратору рішення суду щодо скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 є підставою для відмови в задоволенні заяви позивача щодо скасування державної реєстрації прав.

Суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач, в порушення вимог ч.1 ст. 71 КАС України, не довів законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість відповідач, заперечуючи проти позову, відповідно до приписів ч.2 ст. 71 КАС України, надав беззаперечні докази на підтвердження правомірності прийнятого рішення, що є предметом оскарження позивачем, що кореспондується з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, в зв'язку з чим в задоволенні позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області у особі державного реєстратора Михайлової Ірини Володимирівни, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання незаконним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

2. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. 3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 15.05.2015 р.

Суддя Рубан В.В.