Справа № 670/876/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 670/876/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Потапов О.О.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

16 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Нетечинецької сільської радої Віньковецького району Хмельницької області, Віньковецького РВ УМВС України в Хмельницькій області в особі дільничного інспектора Годованюка Ярослава Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - голова Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області Марисик Микола Іванович про встановлення компетентності суб'єкта владних повноважень вчиняти певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, Віньковецького Р.В. УМВС України в Хмельницькій області в особі дільничного інспектора Годованюка Ярослава Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - голова Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області Марисик Микола Іванович про встановлення компетентності суб'єкта владних повноважень вчиняти певні дії.

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26.12.2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі позивач наголошував на відсутність у дільничного інспектора повноважень підписувати акт обстеження земельних ділянок.

Сторони в судове засідання не з'явились про дату час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції Шуляков Григорій Аркадійович являється депутатом Нетечинецької сільської ради і є членом постійної комісії з питань агропромислового комплексу. Коваль Г.В. працює на посаді спеціаліста - землевпорядника Нетечинецької сільської ради, Годованюк Я.Ю. працює дільничним інспектором Віньковецького РВ УМВС України в Хмельницькій області з обслуговування території с. Нетечинці. Зазначені особи 05 червня 2014 року відвідали земельну ділянку ОСОБА_9, розташовану по АДРЕСА_1, оглянули межі цієї ділянки і склади акт її обстеження від 05.06.2014 року.

Склад осіб, які брали участь в огляді земельної ділянки ОСОБА_9, окрім Шулякова Г.А., не оговорений у списку постійних комісій з питань агропромислового комплексу, наданому суду .

Постійні комісії для вивчення питань, розроблення проектів рішень ради можуть утворювати підготовчі комісії і робочі групи із залученням представників громадськості та фахівців.

Із наданої позивачкою суду інформації та згідно списку постійних комісій членом постійної комісії з питань агропромислового комплексу є депутат ради Шуляков Г.А., який обстежував земельну ділянку ОСОБА_9 в с. Нетечинці.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції зазначив, що Шулякова Г.А. та Коваль Г.В. є такими особами, які вправі оглядати земельні ділянки громадян - землекористувачів та землевласників і фіксувати межі цих ділянок відповідним способом. Дільничний інспектор не є компетентною особою в частині фіксації межових знаків на місцевості, але присутність його при огляді земельної ділянки не протирічить Закону України «Про міліцію».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова:

1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;

2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;

3) підписує рішення ради та її виконавчого комітету;

4) вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради;

5) вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради;

6) вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України;

7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету;

8) скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради;

9) забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання;

10) призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів;

11) скликає загальні збори громадян за місцем проживання;

11-1) вносить на розгляд ради пропозиції про утворення спеціалізованої установи з надання безоплатної первинної правової допомоги;

11-2) вносить на розгляд ради пропозиції щодо кандидатури на посаду керівника установи з надання безоплатної первинної правової допомоги;

12) забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету;

13) є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою;

14) представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства;

15) звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів;

16) укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради;

17) веде особистий прийом громадян;

18) забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань;

18-1) бере участь у здійсненні державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності в межах та у спосіб, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності";

19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів;

20) видає розпорядження у межах своїх повноважень.

22) пункт 22 частини четвертої статті 42 втратив чинність

Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

В силу ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про звернення громадян» керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян зобов'язані проводити особистий прийом громадян.

Прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час, за місцем їх роботи і проживання. Графіки прийому доводяться до відома громадян.

Порядок прийому громадян в органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, об'єднаннях громадян визначається їх керівниками.

Усі звернення громадян на особистому прийомі реєструються. Якщо вирішити порушені в усному зверненні питання безпосередньо на особистому прийомі неможливо, воно розглядається у тому ж порядку, що й письмове звернення. Про результати розгляду громадянину повідомляється письмово або усно, за бажанням громадянина.

Частина перша ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» визначає, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

У статті 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, серед іншого: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не відміняє вимоги частини дев'ятої цієї статті.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що член постійної комісії з питань агропромислового комплексу, землекористування та соціального розвитку сіл Шуляков Г.А. та сільський голова Марисик М.І. вправі та зобов'язані були реагувати на усну заяву жителя села Нетечинці ОСОБА_9 щодо обстеження межових знаків на земельній ділянці, якою він користується, по АДРЕСА_1. Суміжниками цієї ділянки землі є ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Стаття 189 Земельного кодексу України визначає, що самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Отже відповідно до статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у відносинах з громадянином сільський голова повинен реагувати на його усну заяву ОСОБА_9 об'єктивно та вчасно її розглянути і прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Заява ОСОБА_9 стосувалася непорушності межових знаків на його з ОСОБА_10 земельній ділянці.

Реагуючи на заяву, депутат сільської ради Шуляков Г.А. та землевпорядник Коваль Г.В. провели обстеження межі на його земельній ділянці, яка межує з ділянкою ОСОБА_10. Вони діяли як уповноважені особи Нетечинецької сільської ради відповідно як депутат сільської ради та землевпорядник ради. Дільничний інспектор Годованюк Я.Ю. був присутній при обстеженні. Кожен з них підписав акт обстеження від 05.06.2014 року. В акті зазначається, що комісією у складі вказаних осіб проведено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1, на території Нетечинецької сільської ради за заявою ОСОБА_9 до ОСОБА_10 Під час обстеження встановлено, що межа не порушена. Межові знаки знаходяться на старих місцях. Зазначено, що ОСОБА_10 відмовився від підписання акта.

Із аналізу проведеного обстеження слідує, що Шуляков Г.А., Коваль Г.В., Годованюк Я.Ю. встановили факт непорушності межових знаків на вказаній ділянці землі по АДРЕСА_1.

Крім того, згідно з п.3 розділу 2 Типової посадової інструкції спеціаліста - землевпорядника сільської ради, посаду якого займає Коваль Г.В., має право, а також зобов'язана зобов'язана брати участь у виборі, встановленні та погодженні меж земельних ділянок в натурі при оформленні документів, що посвідчують право власності або користування ними. Не позбавлений такого права і депутат сільської ради Шуляков Г.А.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що не протирічить Положенню про службу дільничних інспекторів міліції та посадовій інструкції присутність дільничного інспектора Годованюка Я.Ю. при обстеженні цієї земельної ділянки. В оригіналі наданого сільською радою акта зазначено, що дільничний був присутнім при обстеженні ділянок землі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (після слова «Шуляков Г.» стоїть дві букви «пр.» і далі слово «дільничний»). Крім того в судовому засіданні в суді першої інстанції Годованюк Я.Ю. повідомляв, що він був присутнім при огляді з метою охорони громадського порядку, тому і акт підписав. У зв'язку з сим суд першої інстанції наголосив на помилковому вписанні дільничного інспектора в оскаржуваний акт як член комісії.

Проте, Шуляков Г.А. і Коваль Г.В., які складали 05.06.2014 року акт обстеження земельних ділянок, є повноважними особами, оскільки в обов'язки Коваль Г.В. входить встановлення та погодження меж земельних ділянок, а Шулякова Г.А. як депутат є членом постійної комісії сільської ради з питань агропромислового комплексу. Ці особи і встановили 05 червня 2014 року факт непорушності межових знаків на земельній ділянці ОСОБА_9 по АДРЕСА_1. Закон не забороняє встановлювати зазначений факт навіть не у складі комісії, а одноособово спеціалісту - землевпоряднику сільської ради, згідно п. 3 розділу 2 Типової посадової інструкції спеціаліста - землевпорядника сільської ради.

ОСОБА_2 наголошує на тому, що за 5 днів не погодили з ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 питання про обстеження їх земельної ділянки, але із змісту акта слідує, що ОСОБА_10 запрошувався до участі в огляді, він був присутній при огляді ділянки, але відмовився підписувати цей акт або висловити в ньому свою незгоду.

Відповідно до ст.159 ч.2 ЗК України, земельні спори розглядаються за участю сторін. В даному випадку представники сільської ради Шуляков Г.А. і Коваль Г.В. не вирішували спір, а встановлювали факт непорушності межових знаків на земельній ділянці ОСОБА_9 і оформили обстеження у виді акта.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Згідно зі ст.ст. 106, 107 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Статтею 158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Відповідно до Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства

Як встановлено судом відповідно до акту обстеження земельних ділянок від 05.06.2014 року лише встановлено, що під час обстеження не виявлено порушення меж між ділянками, межові знаки знаходяться на старих місцях.

В свою чергу, відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.

Так, під час перегляду справи в апеляційному порядку позивачка не надала суду належних доказів, які б свідчили про порушення її прав, свобод та законних інтересів складеним актом, а відтак, з огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в діях Нечетецької сільської ради та дільничного інспектора при прийнятті спірного акта не вбачається протиправності, так як відповідачі діяли в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що позивач не просить скасувати спірний акт обстеження земельної ділянки, а лише просить встановити відсутність компетенції на складення акта, отже з висновками зробленим у цьому документі позивач погоджується. Крім того, позивачем не наведено негативних наслідків, які були спричинені складенням вказаного протоколу.

З наведених вище обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. У даному випадку позивач не обґрунтовує чим саме складення акта, навіть у такому складі комісії, створює небезпеку інтересам ОСОБА_2 чи особі інтереси якої вона представляє, оскільки сам собою факт обстеження земельної ділянки сусіда не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду позивачу його довірителю, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення обстеження є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні були для відповідного реагування на звернення за заявами ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.