Справа № 872/2а-36/15
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2015 рокусправа № 872/2а-36/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську справу за адміністративним позовом Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_1, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат», про примусове відчуження земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Нікопольська районна державна адміністрація Дніпропетровської області звернулась до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому просить примусово відчужити у державну власність з мотивів суспільної необхідності земельну ділянку площею 1,17 га, що належить на праві власності гр. ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1 від 07 лютого 2003 року та має наступні характеристики: місцезнаходження - на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, площа - 1,7 га: кадастровий номер - НОМЕР_2; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; категорія - землі сільськогосподарського призначення, за ціною 20629,58 грн. під розміщення об'єктів пов'язаних з видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення (розширення кар'єру ПАТ «ОГЗК» з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення); зобов'язати гр. ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку площею 1,17 га, яка розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_2 протягом 5 (п'яти) днів з дня набрання постановою суду законного рішення;

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що земельна ділянка відповідача знаходиться на території Нікопольського району в межах гірничого відводу (для розширення Північного кар'єру), наданого ПАТ «ОГЗК» , яке здійснює видобуток корисних копалин (марганцевої руди) загальнодержавного значення, у зв'язку з чим, у ПАТ «ОГЗК» звернулось до позивача з клопотанням про надання дозволу на викуп зазначеної земельної ділянки. За наслідками розгляду клопотання Головою Нікопольської райдержадміністрації прийнято розпорядження про надання дозволу на викуп земельної ділянки гр. ОСОБА_1 Однак, у зв'язку з відмовою власника здійснити добровільне відчуження земельної ділянки, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом для вирішення питання щодо примусового відчуження земельної ділянки, що перебуває у власності гр. ОСОБА_1 в порядку визначеному Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності».

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги посилаючись на доводи адміністративного позову, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, надав письмове заперечення проти адміністративного позову, де просить відмовити у його задоволенні посилаючись на порушення позивачем процедури проведення відчуження земельної ділянки та недоведеності факту суспільної необхідності примусового відчуження.

Представники третьої особи ПАТ «ОГЗК» в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, наголошуючи на загальнодержавному значенні власного виробництва, яке також відіграє стратегічне значення для економіки України. Крім того, ПАТ «ОГЗК» зазначає, що без викупу земельних ділянок по фронту роботи кар'єрів, в тому числі без викупу земельної ділянки відповідача, подальше розширення кар'єрів та як наслідок робота ПАТ «ОГЗК» є неможливими. Зазначили, що на рахунках підприємства маються кошти частина яких буде направлена на відшкодування вартості оціненого майна відповідача, просять задовольнити заявлені Нікопольської райдержадміністрацією позовні вимоги у повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справі підтверджено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_1 від 07 лютого 2003 року у власності гр. ОСОБА_2 знаходиться земельна ділянка площею 1,17 га, кадастровий номер - НОМЕР_2; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; категорія - землі сільськогосподарського призначення, знаходиться на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

У зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка знаходиться в межах запланованого розширення Північного кар'єру з видобування корисних копалин загальнодержавного значення (марганцевої руди) ПАТ «ОГЗК» звернулось до Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з метою врегулювання питання щодо відчуження земельної ділянки відповідача.

Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області було прийнято Розпорядження №Р-157/0/321-14 від 23.04.2014 року «Про початок процедури відчуження шляхом викупу земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб та затвердження відповідних попередніх заходів» та Розпорядження №Р-574/0/321-14 від 20.08.2014 року «Про відчуження шляхом викупу земельних ділянок ОСОБА_1 площами 1,17 га та0,19 га для суспільних потреб».

Розпорядженням №Р-574/0/321-14 від 20.08.2014 року затверджена викупна ціна земельної ділянки площею 1,17 га (кадастровий номерНОМЕР_2 відповідача у розмірі 20629,58 грн., що визначена на підставі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, витрати зі сплати відповідачу викупної ціни покладено на ПАТ «ОГЗК».

Нікопольською районною державною адміністрацією було направлено на адресу відповідача письмове повідомлення № 222 від 22.08.2014 року про прийняття рішення про викуп земельної ділянки відповідача із додаванням плану земельної ділянки, що підлягає викупу, і посвідчену належним чином копію Розпорядження про її викуп. Вказані документи отримано відповідачем 29.08.2014 року, що підтверджено повідомленням про поштове відправлення (а.с.15)

Викупна ціна в подальшому була підтверджена на підставі звіту про експертну оцінку земельної ділянки від 25.11.2014 року, виконаного суб'єктом оціночної діяльності - оцінювачем ТОВ «Бізнес-Експерт» на підставі договору субпідряду від 10 січня 2013 року № 10/01/01, укладеного з Державним підприємством «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», визначеного Публічним акціонерним товариством «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» як ініціатором відчуження об'єкту нерухомого майна. Звіт з експертної грошової оцінки земельної ділянки отримав позитивну рецензію експерта-оцінювача Солодовнікової В.М.

Однак, всупереч вимогам ч. 1 ст. 11 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» відповідач не надав Нікопольській районній державній адміністрації Дніпропетровської області згоди на проведення переговорів щодо умов викупу.

Відсутність добровільної згоди ОСОБА_1 на викуп земельної ділянки для суспільних потреб стала підставою для звернення Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до суду з даним адміністративним позовом про примусове відчуження в порядку визначеному ч. 1 ст. 15 Закону України «Про примусове відчуження земельних ділянок, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» земельної ділянки відповідача.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам з приводу можливості здійснення примусового відчуження земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 з мотивів суспільної необхідності, суд виходив з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності» (далі закон №1599-VI), органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для таких суспільних потреб.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону №1599-VI, викуп земельних ділянок для суспільних потреб, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може здійснюватися за умови відшкодування їх вартості відповідно до закону.

За приписами ч. 4 ст. 4 Закону №1599-VI, викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об'єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються, або якщо розміщення таких об'єктів на інших земельних ділянках безпосередньо завдасть значних матеріальних збитків або спричинить негативні екологічні наслідки відповідній територіальній громаді, суспільству або державі в цілому.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону №1599-VI, заходи щодо відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності здійснюються за рахунок коштів відповідних бюджетів та коштів юридичних осіб, що ініціювали відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна для суспільних потреб.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону №1599-VI, органи виконавчої влади відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, приймають рішення про викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені (крім об'єктів, викуп яких віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування), для таких суспільних потреб, зокрема, з метою розміщення та обслуговування об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин;

Також, згідно із ч. 1 ст. 15 Закону №1599-VI, у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об'єктів для суспільних потреб зазначені об'єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення об'єктів, пов'язаних з видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 16 Закону №1599-VI, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об'єктів. Вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об'єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника.

Аналіз зазначених норм права в своїй сукупності свідчить про те, що визначальною підставою для примусового відчуження земельної ділянки, що знаходить в приватній власності з мотивів суспільної необхідності є фактичне доведення органом місцевого самоврядування неможливості проведення подальшого видобування корисних копалин, або інших суспільно потрібних дій без припинення права власності на земельну ділянку відповідача.

Встановлені обставини справи свідчать, що Публічне акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» здійснює діяльність з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення (марганцевої руди) західної частини Нікопольського марганцевого родовища на території Нікопольського марганцевого родовища на території Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі Спеціального дозволу на користування надрами №597 від 06.08.1996 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року №827 марганцева руда, яку видобуває підприємство, входить до переліку корисних копалин загальнодержавного значення.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2004 року №1723 ПАТ «ОГЗК» включено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки України.

Так, земельна ділянка відповідача знаходиться в межах гірничого відводу, наданого ПАТ «ОГЗК» згідно Акту про надання гірничого відводу, виданого Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України 26 грудня 2011 року за №1921. Згідно з вказаного акту, у межах гірничого відводу підлягають використанню поклади марганцевих руд.

В судовому засіданні судом було досліджено карту місцевості, в якій розташована земельна ділянка відповідача, вислухано пояснення сторін по даному питанню, та встановлено, що по фронту робіт кар'єрів з видобування корисних копалин, в межах гірничого відводу ПАТ «ОЗК», знаходяться земельні ділянки приватної власності сільськогосподарського призначення, в тому числі й ділянка відповідача, без викупу яких, розширення кар'єрів з видобування корисних копалин та подальша робота підприємства не є можлива.

Отже, діяльність ПАТ «ОЗК» - підприємства, що має стратегічне значення неможливе без припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розміром 1,17 га.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено суспільну необхідність та мотиви суспільної потреби у примусовому відчуженні земельної ділянки ОСОБА_1 для проведення ПАТ «ОГЗК» подальшого видобування марганцевої руди, що має стратегічне значення до держави. Вказане є достатньою підставою для задоволення вимоги Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області примусово відчужити земельну ділянку, площею 1,17 га що належить на праві приватної власності ОСОБА_1

Під час розгляду справи встановлено, що причиною спору між сторонами є наявність суперечностей щодо грошової оцінки земельної ділянки, яка підлягає вилученню.

Відповідно до ст.1 Закону № 1559-VІ викупна ціна - вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв'язку з достроковим припиненням його зобов'язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода.

Згідно із ст. 5 Закону №1599-VI, викупна ціна включає вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв'язку з достроковим припиненням його зобов'язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода, у повному обсязі. Розмір викупної ціни затверджується рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що здійснює викуп земельної ділянки, або встановлюється за рішенням суду.

Вартість земельної ділянки, що відчужується або передається у власність замість відчуженої, визначається на підставі її експертної грошової оцінки, проведеної відповідно до закону.

Суб'єкти оціночної діяльності для проведення такої оцінки визначаються органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування або особою, яка ініціювала відчуження об'єктів нерухомого майна, в порядку, визначеному законом, а вартість надання послуг з рецензування або проведення державної експертизи звітів з експертної грошової оцінки сплачується за рахунок коштів відповідних бюджетів.

У разі, якщо власник виступає проти відчуження свого нерухомого майна за оцінкою, проведеною суб'єктом оціночної діяльності, визначеним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, він може залучити іншого суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна чи проведення рецензування звіту з оцінки такого майна. У цьому разі витрати на виконання таких послуг несе власник майна.

Таким чином доводи відповідача викладені у письмових запереченнях про те, що ПАТ «ОГЗК» не є суб'єктам який наділений правом замовляти проведення оцінки викупного майна є безпідставними та спростовуються викладеним.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України «Про оцінку землі» (далі - Закон № 1378-IV), експертна грошова оцінка вільних від будівель та споруд земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, що проводиться у зв'язку з викупом цих земельних ділянок для суспільних потреб чи їх примусовим відчуженням з мотивів суспільної необхідності, проводиться на основі методичного підходу капіталізації чистого операційного або рентного доходу від використання земельних ділянок з урахуванням їх використання за цільовим призначенням (використанням), встановленим на день прийняття рішення про викуп таких земельних ділянок для суспільних потреб.

Як вбачається із матеріалів справи, викупна ціна належної відповідачу земельної ділянки визначена на підставі Звіту про експертну оцінку земельної ділянки, проведену на замовлення ПАТ «Орджонікідзевський ГЗК» Державним підприємством «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у особі ТОВ «Бізнес-Експерт» - оцінювач Конторчік А.Я. Відповідно до змісту вказаного Звіту при проведенні оцінки земельної ділянки застосовано, в тому числі, методичний підхід, що базується на капіталізації чистого операційного доходу (визначається на основі аналізу ринкових ставок орендної плати за землю) та рентного доходу (як різниці між очікуваним доходом від продукції, одержуваної на земельній ділянці (фактичної або умовної) та виробничими витратами і прибутком виробника) та передбачає визначення розміру вартості земельної ділянки від найбільш ефективного її використання з урахуванням установлених обтяжень та обмежень. Вказаний методичний підхід включає визначення вартості земельної ділянки як поточної вартості майбутніх доходів від її використання та продажу.

Вищенаведене свідчить про відповідність Звіту вимогам як ч.2 ст.19 Закону № 1378-IV, так і ст.ст.1, 5 Закону № 1559-VІ щодо складових викупної ціни.

Доводи відповідача викладені в письмових запереченнях про недійсність звіту, про оцінку земельної ділянки виконаного Конторчіком А.Я., у зв'язку з невиконанням оцінювачем вимоги щодо обов'язкового підвищення кваліфікації не рідше одного разу в два роки суд оцінює критично з огляду на наступне.

Достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна Конторчіка А.Я. підтверджується кваліфікаційним свідоцтвом Серія АД № 00008 від 09 лютого 2008 року.

Статтею 14 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінювачі зобов'язані не рідше одного разу в два роки підвищувати кваліфікацію за програмою підвищення кваліфікації. Невиконання цієї вимоги є підставою для зупинення дії кваліфікаційного свідоцтва оцінювача.

Відповідно до п. 10 «Порядку видачі Кваліфікаційного свідоцтва оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок» затвердженого Наказом Державного агентства земельних ресурсів України № 116 від 10.08.2007 року, підставою для зупинення дії Кваліфікаційного свідоцтва оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок є невиконання вимоги щодо обов'язкового підвищення кваліфікації не рідше одного разу в два роки.

Разом з тим, нормами Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що рішення про зупинення дії кваліфікаційного свідоцтва приймається Фондом державного майна України у разі невиконання оцінювачем вимог частини третьої статті 14 цього Закону, зазначення ним свідомо неправдивих даних, що призвело до викривлення інформації про оцінювача в Державному реєстрі оцінювачів.

Таким чином, не проходження оцінювачем не рідше одного разу в два роки підвищення кваліфікації не дає підстав вважати його кваліфікаційне свідоцтво зупиненим, без прийняття Фондом державного майна України відповідного рішення.

Враховуюче викладене, суд вважає, що доводи відповідача, що звіт про експертну оцінку виконаний ТОВ «Бізнес-Експерт» містить не об'єктивну інформацію щодо вартості спірної земельної ділянки є безпідставними через відсутність обставин, які б свідчили про його фальшивість або недостовірність.

Враховуючи вищезазначене, позивачем доведено, що розширення меж кар'єрів з видобування корисних копалин загальнодержавного значення (марганцевої руди) ПАТ «ОГЗК» є неможливим без припинення права власності відповідача на земельну ділянку.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та наявності суспільної необхідності примусового відчуження земельної ділянки відповідача та загальнодержавних інтересів територіальної громади, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 122, ч.1 ст. 158, ст. 162, 183-1 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області - задовольнити.

Примусово відчужити, з мотивів суспільної необхідності, у державну власність об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку, площею 1,17 га, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1 від 07 лютого 2003 року та має наступні характеристики: місцезнаходження - на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, площа - 1,7 га: кадастровий номер - НОМЕР_2; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; категорія - землі сільськогосподарського призначення, за ціною 20629,58 гривень за рахунок коштів Публічного акціонерного товариству «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат».

Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити об'єкт нерухомості - земельну ділянку площею 1,17 га, яка розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_2 протягом 5 (п'яти) днів з дня виплати їй коштів у розмірі 20629,58 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вищого адміністративного суду України через Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вищого адміністративного суду України, як суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський