Справа № 818/81/15
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 р. Справа № 818/81/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 24.02.2015р. по справі № 818/81/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.12.2014 № 2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 20 809, 15 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 року позовні вимоги було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 30.12.2014 № 2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 20 809, 15 грн.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представники сторін в судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 13.05.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом першої інстанції було встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що з 09.12.2014 по 18.12.2014 посадовою особою податкового органу проведено фактичну перевірку щодо дотримання позивачем норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, за результатами якої складено акт від 18.12.2014 №0051/18/28/22/НОМЕР_1 (а.с. 11-14).

Вказаним актом перевірки встановлено порушення позивачем пп. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, а саме: ФОП ОСОБА_1 при перевезенні пасажирів за маршрутом м. Суми - с. В.Писарівка (двома маршрутними таксі) за період з 01.01.2014 по 17.12.2014 за даними книг обліку розрахункових операцій г/1 від 20.11.2013, г/1 від 18.11.2013 та звітів за формою ЗВР-1 (звіт про використання РРО та КОРО (РК)) не застосовувала розрахункові документи встановленої форми на суму 4 190, 43 грн. (фіскальний чек (форма № ФКЧ-1) розрахункова квитанція (форма №РК-1)).

На підставі акту перевірки від 18.12.2014 Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.12.2014 №2, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 20 809, 15 грн. (а.с. 9).

Позивач не погодився із такими рішенням податкового органу та звернувся із позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача про застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є протиправним та підлягає скасуванню.

У доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що у квитку, який видавався позивачем пасажирам, не вказана номінальна вартість проїзду, а тому позивач повинен був видавати розрахунковий документ встановленої форми.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Згідно з пунктами 1, 2, 5, 13 ст. 3 зазначеного Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити, розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки із додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідно до п.4 ст. 9 зазначеного Закону РРО та РК не застосовуються при продажу проїзних і перевізних документів на автомобільному транспорті з видачею талонів, квитанцій, квитків з нанесеними друкарським способом серією, номером, номінальною вартістю.

Тобто, у даному випадку, такий виданий квиток (квитанція, талон) прирівнюється до розрахункового документу за умови наявності на зазначених розрахункових документах заздалегідь друкарським способом нанесених серії, номера та номінальної вартості послуги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач надає послуги по перевезенню пасажирів міжміським автомобільним транспортом із застосуванням відривних квитків з нанесеними друкарським способом серією та номером, форма яких затверджена наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 25.05.2006 року №503 "Про затвердження Типових форм квитків на проїзд пасажирів і перевезення багажу на маршрутах загального користування".

Колегією суддів встановлено, що форма квитків, які використовує позивач, відповідає формі, затвердженій додатком 1 до зазначеного вище наказу.

Проте, з огляду зазначених квитків на автобус типу І та типу ІІ колегією суддів встановлено, що у зазначених квитках друкарським способом нанесено серію та номер, а номінальна вартість у зазначених квитках відсутня.

Суд першої інстанції, зазначаючи у своїй постанові, що у квитках нанесено друкарським способом серію, номер та номінальну вартість, дійшов помилкових висновків, оскільки в оглянутих квитках друкарським способом нанесена не номінальна вартість проїзду, а встановлені тарифи на проїзд за маршрутом м.Суми - с.В.Писарівка. Із вказаних тарифів неможливо визначити номінальну вартість проїзду, яка була сплачена пасажиром.

Крім того, тарифи на проїзд зазначені на корінці квитка, який залишається у перевізника, а пасажиру видається квиток на автобус, в якому взагалі не передбачено зазначення вартості проїзду, а лише вказується тип, серія, дата продажу, маршрут, час та дата відправлення (а.с.177).

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що у квитках, які використовуються позивачем, відсутні усі обов'язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: відсутня нанесена друкарським способом номінальна вартість, а тому на нього не розповсюджується зазначена норма Закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач у своїй діяльності повинен був використовувати реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; вчинене вдруге - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг); за кожне наступне вчинене порушення - у п'ятикратному розмірі вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято податковим органом правомірно, а тому скасуванню не підлягає.

У зв'язку із цим колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, дійшов помилкових висновків, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова підлягає скасуванню відповідно до вимог статті 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 24.02.2015р. по справі № 818/81/15 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.