Справа № 2а-4274/11/2070
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р.Справа № 2а-4274/11/2070
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. .

при секретарі судового засідання - Кудіній Я. Г.,

за участю представників сторін:

представника позивача - Корнієнка В. Е.,

представника відповідача - Жовтої О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2015р. по справі № 2а-4274/11/2070

за позовом Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ"

до Харківської митниці Міндоходів

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

22.04.2011 року Приватна промислово-торговельна фірма "ЮСІ" звернулася до суду із позовом, у якому просила скасувати податкові повідомлення - рішення Харківської митниці Міндоходів від 11.03.2011 року №25 та від 11.03.2011 року № 26.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2011 року позов Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ" до Харківської митниці Міндоходів про скасування податкових повідомлень - рішень задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2012 року апеляційну скаргу Харківської обласної митниці залишено без задоволення. Постанову Харківського окружного адміністративного суду по справі №2а-4274/11/2070 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.01.2015 року касаційну скаргу Харківської обласної митниці задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду по справі №2а-4274/11/2070 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 23.03.2015 року відмовив у задоволенні позовних вимог.

Приватна промислово-торговельна фірма "ЮСІ" подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, на думку апелянта, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи та доказам позивача. При цьому, відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував законність прийнятого ним рішення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував у повному обсязі, вважав постанову суду першої інстанції такою, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, у період з 30.12.2010 року по 10.02.2011 року відповідачем була проведена планова документальна виїзна перевірка позивача на підставі вимог ст. 41,60,69 Митного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2004 року № 1730 "Про затвердження Порядку проведення митними органами перевірок на підприємствах системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України".

За результатами якої складено акт від 14.02.2011 року №008/11/807000000/ про проведення планової документальної виїзної перевірки приватної промислово-торгівельної фірми "ЮСІ", в якому встановлено порушення ППТФ "ЮСІ" вимог ст. 267 Митного кодексу України в частині повноти визначення митної вартості в результаті заниження сум витрат, понесених до перетину митного кордону України, шляхом не включення витрат на експедиційні послуги та витрат на експортні формальності (при умовах поставки EXW), що у свою чергу спричинило несплату до бюджету належних платежів і податків в сумі 5848,95 грн.

Перевіркою встановлена невідповідність відомостей, що знаходяться в пакетах документів до вантажних митних декларацій №800000004/2009/431425 від 02.10.2009 року, №800000016/2010/420719 від 26.01.2010 року, №807070006/2010/424965 від 12.08.2010 року, №800000004/9/416779 від 02.03.2009 року, №800000004/9/416401 від 24.02.2009 року, №800000004/9/416491 від 25.02.2009 року, №800000004/9/417314 від 10.03.2009 року, №800000004/9/417188 від 06.03.2009 року, №800000004/8/454522 від 18.12.2008 року, даним, що містяться в договорах, угодах, специфікаціях, рахунках, товарно-транспортних накладних і банківських рахунках.

На підставі акту перевірки від 14.02.2011 року №008/11/807000000/ відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення №25 від 11.03.2011 року на суму 876,39 грн. (701,11 основний платіж (мито), 175,28 грн. штрафні санкції) та №26 від 11.03.2011 року на суму 6434,80 грн. (5147,84 грн. основний платіж (податок на додану вартість), 1286,96 грн. штрафні санкції).

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем до матеріалів справи не надано документів, які б спростовували висновки митного органу, що зазначені в акті перевірки та на підставі якого винесені спірні податкові повідомлення - рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

У відповідності до ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб'єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Згідно з абз.1 п.п. 8 п. 29 Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 року № 65 до елементу "Інші операційні витрати" належать витрати, які включаються у собівартість перевезень, а саме: витрати, пов'язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг) - оплата послуг транспортно-експедиційних, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду), вартість яких включається до вартості перевезень (робіт, послуг).

Як встановлено судом першої інстанції, листом від 26.05.2008 року № 16/1-848-ЕП Державною митною службою України доведено до митних органів, що доцільним при визначенні бази оподаткування буде включення всієї суми винагороди експедитора до витрат на транспортування, оскільки практично неможливо документально підтвердити експедиційні послуги, надані безпосередньо за межами території України.

Відповідачем шляхом аналізу документів за вантажною митною декларацією №800000004/2009/431425 від 02.10.2009 року встановлено, що в рахунку перевізника ТОВ "Транско Україна" №174 від 02.10.2009 року вказані окремо транспортні витрати (2000 грн.) і транспортно-експедиційні витрати (2500 грн.) по території України, при тому, що експедиційні витрати за межами України не вказані взагалі.

Транспортні витрати (пропорційно вазі товару) за вказаною ВМД склали 9230,0 грн. При цьому, фактично було сплачено 11730,0 грн. Таким чином, митну вартість товару внаслідок подання до митного оформлення недостовірних даних було занижено на суму 2500,0 грн. Відповідно, розрахована сума податкового зобов'язання складає 650,0 грн. - 125,0 грн. ввізного мита (5%) та 525,0 грн. ПДВ (20%).

Також подібна ситуація склалася при:

- розрахунку експедиційних витрат до митної вартості товарів за ВМД № 800000016/2010/420719 від 26.01.2010 р. (використані документи: рахунок №2 від 26.01.2010 р., податкова накладна №2 від 26.01.2010 р.). Транспортні витрати (пропорційно вазі товару) за вказаною ВМД склали 10160,0 грн. При цьому, фактично було сплачено 11410,0 грн. Таким чином, митну вартість товару внаслідок подання до митного оформлення недостовірних даних було занижено на суму 1250,0 грн. Відповідно, розрахована сума податкового зобов'язання складає 325,0 грн. - 62,50 грн. ввізного мита (5%) та 262,50 грн. ПДВ (20%).

- розрахунку експедиційних витрат до митної вартості товарів за ВМД №800000004/8/454522 від 18.12.2008 р. (використані документи: рахунок №СФ-0000304 від 30.03.2007 р., банківська виписка від 18.04.2007 р. №255). Транспортні витрати (пропорційно вазі товару) за вказаною ВМД склали 7218,0 грн. При цьому, фактично було сплачено 8503,0 грн. Таким чином, митну вартість товару внаслідок подання до митного оформлення недостовірних даних було занижено на суму 1285,0 грн. Відповідно, розрахована сума податкового зобов'язання складає 411,20 грн. - 128,50 грн. ввізного мита (5%) та 282,70 грн. ПДВ (20%).

Під час здійснення аналізу документів, наданих ППТФ "ЮСІ" до митного оформлення, та документів, наявних у митного органу, відповідачем встановлено випадки не виділення із загальної суми понесених підприємством транспортних витрат сум винагороди експедитору, або зазначено лише суми за надання експедиційних послуг по території України, у той час, як з рахунків-фактур вбачається оплата експедиційних послуг на всій протяжності маршруту.

У зв'язку з наявністю таких документів, перевіркою встановлена невідповідність відомостей, що знаходяться в пакетах документів до ВМД даним, отриманим від Підприємства згідно договорів, угод, специфікацій, рахунків, товарно-транспортних накладних і банківських рахунків, завірених печаткою підприємства, що свідчить про заниження митної вартості імпортованих товарів за рахунок заниження сум витрат понесених до перетину митного кордону України, шляхом не включення витрат на експедиційні послуги (винагорода експедитору), що у свою чергу, спричинило несплату до бюджету належних платежів і податків по ВМД №800000004/2009/431425 від 02.10.2009 р., ВМД №800000016/2010/420719 від 26.01.2010 р. (перевізник ТОВ "Транско Україна"), ВМД №800000004/8/454522 від 18.12.2008 р. (перевізник ЗАТ "Гьольнер Експедиція").

Так, за вантажними митними деклараціями №800000004/2009/416779 від 02.03.2009 р., №800000004/2009/416401 від 24.02.2009 р., №800000004/2009/416491 від 25.02.2009 р., №800000004/2009/417314 від 10.03.2009 р., №800000004/2009/417188 від 06.03.2009 р. транспортно-експедиційні послуги надавались ТОВ "Стеллар Транс", а перевезення здійснювалось ТОВ "МВ Стеллар". Згідно з довідками, наданими ТОВ "Стеллар Транс", його транспортно-експедиційні витрати за вищенаведеними вантажними митними деклараціями склали 97699,14 грн. Але відповідно до платіжних доручень, наданих перевізником, ТОВ "Стеллар Транс" тільки перевізникові ТОВ "МВ Стеллар" сплатив за перевезення зазначених партій товару 110000 грн. (використані документи: рахунок №Мв=00081 від 31.03.2009 р., податкова накладна №25 від 31.03.2009 р., банківські виписки від 07.05.2009 р. №163 та від 05.06.2009 р. №202). Це дає підстави вважати, що реальні витрати на транспортування складали не менше ніж 110000 грн. (за умови нульової винагороди за експедирування товару). Вищезазначене дало підстави для донарахування транспортних витрат у сумі 12300,86 грн. на вищезазначені ВМД, пропорційно розподіливши їх між ними по 2460,17 грн.

Транспортні витрати (пропорційно вазі товару) за ВМД від 24.02.2009 р. №800000004/9/416401 складали 13956,36 грн. У зв'язку з донарахуванням 2460,17 грн., митна вартість товару мала б складати 16416,53 грн. Відповідно, розрахована сума податкового зобов'язання складає 492,03 грн. ПДВ (20%).

Транспортні витрати (пропорційно вазі товару) за ВМД від 25.02.2009 р. №800000004/9/416491 складали 13897,84 грн. У зв'язку з донарахуванням 2460,17 грн., митна вартість товару мала б складати 16358,01 грн. Відповідно, розрахована сума податкового зобов'язання складає 492,03 грн. ПДВ (20%).

Транспортні витрати (пропорційно вазі товару) за ВМД від 02.03.2009 р. №800000004/9/416779 складали 14208,92 грн. У зв'язку з донарахуванням 2460,17 грн., митна вартість товару мала б складати 16669,09 грн. Відповідно, розрахована сума податкового зобов'язання складає 492,03 грн. ПДВ (20%).

Транспортні витрати (пропорційно вазі товару) за ВМД від 06.03.2009 р. №800000004/9/417188 складали 14208,92 грн. У зв'язку з донарахуванням 2460,17 грн., митна вартість товару мала б складати 16669,09 грн. Відповідно, розрахована сума податкового зобов'язання складає 492,03 грн. ПДВ (20%).

Транспортні витрати (пропорційно вазі товару) за ВМД від 10.03.2009 р. №800000004/9/417314 складали 13927,10 грн. У зв'язку з донарахуванням 2460,17 грн., митна вартість товару мала б складати 16387,27 грн. Відповідно, розрахована сума податкового зобов'язання складає 492,03 грн. ПДВ (20%).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що лист ТОВ "Стелар Транс" від 15.03.2011 р. №127, який містить пояснення стосовно того, що саме включає в себе сума 110 000,0 грн. - затрати за транспортно-експедиційні послуги для ППТФ "ЮСІ" через ТОВ "Стелар Транс", а також суму затрат за надання транспортно-експедиційних послуг іншим фірмам, або інші взаєморозрахунки, які не мають відношення до вантажів ППТФ "ЮСІ", в той же час не містить конкретної інформації про фірми-замовники чи іншої інформації про взаєморозрахунки між ТОВ "Стелар Транс" та МВ "Стелар". Фінансові взаємовідносини між компанією, що надає послуги (ТОВ "Стелар Транс") та перевізником (МВ "Стелар") щодо перерахування йому коштів на суму 110 000,0 грн. не підтверджують транспортних витрат ППТФ "ЮСІ" на суму 97 699,14 грн., які повинні враховуватись при визначенні митної вартості товарів.

Відомості відповідно до платіжних доручень №1833 від 17.03.2009 р., №2092 від 06.04.2009 р., №2093 від 09.04.2009 р., №2807 від 08.05.2009 р. були в наявності на момент проведення перевірки, але це розрахунки лише з експедитором, але сам перевізник отримав більші грошові кошти. Акти прийомки виконаних робіт між ТОВ "Стеллар Транс" та ТОВ "МВ Стеллар" були надані позивачем лише під час розгляду справи у суді першої інстанції, а на час проведення перевірки, оскарження податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку такі документи були відсутні. Слід зазначити, що листом №883 від 13.06.2011 р. ТОВ "МВ Стеллар" не надало документального підтвердження на підтримку своєї заяви.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що інформація, наведена в документах, які були надані позивачем в процесі судового розгляду справи Харківським окружним адміністративним судом (а. с. 124, 131, 145, 146, 147), зокрема акти прийомки виконаних робіт, не була доведена ППТФ "ЮСІ" до відома комісії під час проведення планової документальної виїзної перевірки та не надавалася разом зі скаргою № 24-юр від 15.03.2011 р. до Державної митної служби України.

При цьому, обов'язок платника податків надавати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки, передбачений п. 85.2. ст. 85 Податкового кодексу України. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

В п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України зазначено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що за вантажною митною декларацією №807070006/2010/424965 від 12.08.2010 р. товар поставлявся на умовах EXW згідно вимог контракту №0106/05 від 01.06.2005 р. Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (ІНКОТЕРМС - редакція 2000 року) покупець (ППТФ "ЮСІ") повинен нести всі витрати в зв'язку з митним оформленням, завантаженням і перевезенням товару з площ продавця.

Під час митного оформлення декларантом надавалась копія експортної ВМД країни відправлення (Швейцарії), в якій зазначена фактурна вартість товару (на умовах EXW) та статистична вартість (на умовах DAF кордон Швейцарії). Різниця між цими вартостями склала 750 євро, що стало підставою вважати, що витрати, понесені покупцем на момент перетину кордону Швейцарії, складали суму: фактурна вартість плюс 750 євро.

Однак, перевізник ТОВ "Транско Україна" вказував, що транспортні витрати на перевезення цього товару до кордону України склали 7856,51 грн., тобто 765 євро.

Отже, враховуючи вищенаведене та маршрут перевезення (через 5 країн Європи), перевізник повинен був витратити на перевезення товару з кордону Швейцарії до кордону України 15 євро, що не може відповідати дійсності. Тому відповідачем був зроблений висновок, що перевізник до своїх витрат не включив витрати на експортні формальності в країні експорту, а надав лише суму транспортних витрат. На підставі даних експортної вантажної митної декларації експортні формальності були визначені на рівні 750 євро, що в перерахунку склало 7702,22 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що висновки акту перевірки від 14.02.2011 року №008/11/807000000/ є правомірними, а тому відсутні підстави для скасування податкових повідомленнь-рішеннь №25 від 11.03.2011 року та №26 від 11.03.2011 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ".

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2015р. по справі № 2а-4274/11/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 18.05.2015 р.