Справа № 802/4158/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4158/14-а

Головуючий у 1-й інстанції:Крапівницька Н.Л.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

16 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Александрової К.В.,

представника позивача - ОСОБА_2, представник на підставі договору про надання правової допомоги

представника відповідача та третьої особи - Рибак Ю.І., представник на підставі довіреностей

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної реєстраційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної реєстраційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача реєстраційна служба Головного управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.01.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позову. В апеляційній скарзі позивач вказав, що відповідачем було порушено порядок проведення перевірки, суд не врахував того, що порушення допущене у зв'язку із фізичною відсутністю необхідного реєстратора, порушення мало незначущий характер.

У судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи проти доводів апеляційної скарги заперечив та просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Укрдержреєстром на виконання наданих обов'язків проведено аналіз дотримання територіальними органами державної реєстрації прав норм "Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2013 №607/5.

В ході проведення якого виявлено порушення з боку начальника реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області зазначених приписів, адже за результатами розгляду 30 заяв про державну реєстрацію прав прийнято ОСОБА_4 відповідні рішення.

Так, рішеннями від 24.08.2014 за №15349794, №15349846, №15349904, №15349926, №15349939, №15349960, №15349973, №15350002, №15350025, №15350058, №15350093, №15350114, №15350135, №15350155, №15350174, №15350207, №15350230, №15350247, від 25.08.2014 №15350531, №15350574, №15350646, №15350759, №15350843, №15350887, №15350936, №15350987, №15351537, №15351565, №15351619, №15351678 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_4 реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області за наслідками подання заяв ОСОБА_5 та головного управління Держземагенства у Вінницькій області, здійснено державну реєстрацію прав постійного користування земельними ділянками на території Матейківської сільської ради, Митківської сільської ради, Копайгородської сільської ради, Антонівської сільської ради, Войнашівської сільської ради, Поповецької сільської ради, Підлісноялтушівської сільської ради, Володієвоцької сільської ради Барського району Вінницької області (а.с.72-101).

24.10.2014 наказом Державної реєстраційної служби України за №66/14 начальнику реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницькій області ОСОБА_4, за не належне виконання службових обов'язків, оголошено догану (а.с.71).

Не погоджуючись із зазначеними діями відповідача, ОСОБА_4 оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови виходив з безпідставності та недоведеності позовних вимог ОСОБА_4, а відтак відсутності правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Процедуру взаємодії системи органів державної реєстрації прав та державних реєстраторів прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав під час проведення державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно, що виникають на новосформовані земельні ділянки лісогосподарського, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, водного та природно-заповідного фонду загальною площею понад 1 га врегульовано п.1 Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб" затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2013 №607/5 "Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб" (надалі - Порядок №607/5).

За змістом п.2 Порядку №607/5 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно у випадках, передбачених у пункті 1 наказу, проводиться державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868.

Відповідно до п.п.4,5 Порядку №607/5 орган державної реєстрації прав у день прийняття відповідної заяви у випадках, передбачених пунктом 1 наказу, та виконання дій, передбачених пунктом 3 цього Порядку, за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передає таку заяву на розгляд до Укрдержреєстру. Державний реєстратор прав на нерухоме майно Укрдержреєстру з дотриманням процедури, визначеної Порядком державної реєстрації прав на 17.10.2013 №868, розглядає заяву, подані до неї електронні копії документів, поданих для державної реєстрації прав, та приймає відповідне рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам судовою колегією встановлено, що рішення про державну реєстрацію прав постійного користування земельними ділянками на території Матейківської сільської ради, Митківської сільської ради, Копайгородської сільської ради, Антонівської сільської ради, Войнашівської сільської ради, Поповецької сільської ради, Підлісноялтушівської сільської ради, Володієвоцької сільської ради Барського району Вінницької області, загальна площа яких складає понад 1га, необхідно приймати саме державними реєстраторами прав на нерухоме майно, натомість, в порушення зазначеного, ці рішення прийнято позивачем - державним реєстратором реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області.

В даному випадку, позивачем при винесені рішень про державну реєстрацію прав постійного користування порушено приписи Порядку №607/5, що свідчить про не дотримання встановлених обов'язків посадової особи начальника реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницькій області ОСОБА_4

При цьому надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції щодо необґрунтованості доводів ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції враховує викладене нижче.

Трудова дисципліна це встановлений нормами права порядок взаємовідносин учасників трудового процесу, що визначає точне виконання ними своїх трудових функцій.

Під "дисциплінарним проступком" розуміють винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього законодавством про працю, колективним і трудовим договорами трудових обов'язків.

Імперативність зазначених норм полягає в тому, що державний службовець зобов'язаний точно, неухильно виконувати закріплені обов'язки, недотримання яких свідчить про порушення трудової дисципліни, та як наслідок, є правовою підставою для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.

Як свідчать матеріали справи, позивачем, за відсутності на те законних підстав, 24 серпня 2014 у святковий (вихідний) день прийнято рішення про державну реєстрацію прав постійного користування земельними ділянками на території Матейківської сільської ради, Митківської сільської ради, Копайгородської сільської ради, Антонівської сільської ради, Войнашівської сільської ради, Поповецької сільської ради, Підлісноялтушівської сільської ради, Володієвоцької сільської ради Барського району Вінницької області, що в контексті Порядку свідчить про порушення трудової дисципліни та є правовою підставою для застосування інституту дисциплінарної відповідальності.

Частиною 1 статті 149 Кодексу законів про працю України закріплено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Під час апеляційного розгляду з'ясовано, що з метою дотримання вказаної норми, листом від 22.09.2014 за вих. №3.21/1242-14 реєстраційною службою Головного управління юстиції у Вінницькій області зобов'язано позивача з приводу виявлених фактів надати відповідні пояснення.

Листом від 25.09.2014 за вих.№8-7/16 позивачем проінформовано, що на час вчинення реєстраційних дій стосовно земельних ділянок лісогосподарського призначення загальною площею понад 1га працював один державний реєстратор речових прав на нерухоме майно, тому з великим перенавантаженням реєстраційних справ та за відсутності практики вчинення аналогічних реєстраційних дій був порушений порядок взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб.

Підсумовуючи наведене колегія суддів вважає, що всупереч твердженням позивача, останнім визнано порушення норм Порядку №607/5 в повному об'ємі, а відтак висновки суду першої інстанції в цій частині є правомірними.

Судова колегія не бере до уваги посилання скаржника на факт відсутності практики з аналогічних питань та на відсутність необхідного реєстратора, як підставу правомірності винесення рішень, оскільки позивач як посадова особа зобов'язаний забезпечувати ефективну роботу та належним чином виконувати завдання віднесені до його компетенції, в той же час, відсутність практики з аналогічних питань в частині винесення рішення, не є правовою підставою для вчинення державної реєстрації та не ставить в залежність останнього порушувати вимоги діючого законодавства.

Згідно з п.п.8.4 п.8 Положення про реєстраційну службу Барського районного управління юстиції Вінницької області керівник реєстраційної служби зобов'язаний забезпечувати виконання реєстраційною службою Конституції та законів України, актів та доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мін'юсту та Укрдержреєстру, доручень Міністра юстиції України та голови Укрдержреєстру, наказів реєстраційної служби головного управління юстиції доручень начальника реєстраційної служби головного управління юстиції.

Окрім того, п.п.8.13 п.8 зазначеного Положення наділяють керівника реєстраційної служби правом здійснювати повноваження державного реєстратора речових прав на нерухоме майно.

В розрізі зазначеного, відсутність штатних працівників, в ході вчинення реєстраційних дій начальником реєстраційної служби, не свідчить про правомірність прийняттях рішень про державну реєстрацію прав постійного користування земельними ділянками позивачем, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Оцінюючи правомірність доводів скаржника щодо недотримання Державною реєстраційною службою України порядку та процедури проведення перевірки діяльності територіальних органів реєстраційних служб, та строків застосування дисциплінарного стягнення, колегія суддів зважає на таке.

Статтею 147 Кодексу законів про працю в України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Системний аналіз зазначеної норми свідчить про те, що дисциплінарне стягнення може бути застосоване в межах одного місяця, але не пізніше ніж пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарне проступку.

В свою чергу під час апеляційного розгляду встановлено, що дисциплінарний проступок ОСОБА_4, згідно з рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, допущено 24.08.2014 та 25.08.2014, тоді як до дисциплінарної відповідальності притягнуто 24.10.2014, тобто, в межах строку визначеного ст. 147 Кодексу законів про працю в України, а відтак твердження скаржника в частині недотримання строків застосування дисциплінарного стягнення є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача в частині не дотримання Державною реєстраційною службою України приписів Порядку №569/5 щодо призначення, проведення та оформлення результатів перевірки діяльності реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницькій області, однак, враховуючи виявлені та підтверджені належними доказами порушення позивачем норм Порядку №607/5, вказане не можна розцінювати як правову підставу для скасування оскаржуваного акту.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, що в основі дисциплінарного проступку ОСОБА_4 лежать незначні порушення, оскільки, як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє відображення під час апеляційного розгляду, факт виявленого відповідачем в ході проведеного аналізу порушення підтверджується наявними у справі доказами, при цьому допущені порушення не свідчить про належне, точне та неухильне, як того вимагає діюче законодавство, виконання посадовою особою встановлених обов'язків.

Зрештою судова колегія вважає необґрунтованими доводи скаржника щодо відшкодування на користь останнього моральної шкоди в сумі 5000 грн., оскільки вказані твердження не узгоджуються зі змістом статті 237-1 КЗпП України та спростовуються встановленими фактичними обставинами справи. Так, позивач не назвав суду, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, за яких обставин вони заподіянні, чому позивач оцінив моральну шкоду на таку суму та з чого він при цьому виходив, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині, відтак, суд першої інстанції дійшов цілком правомірного висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 198 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 23 квітня 2015 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.