Справа № 442/3137/15-а
Суддя: Гарасимків Л. І.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/3137/15-а
Провадження № 2-а/442/105/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді: Гарасимків Л.І.

при секретарі : Петрів В.М.

за участю позивача : ОСОБА_1

предстваника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицького району Львівської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов»язання до вчинення дій.,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом до Управління пенсійного фонду України м. Дрогобич та Дрогобицького району Львівської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов»язання до вчинення дій, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.04.2015 року він звернувся до Управілння Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області із заявою про призначення пенсіїї, відповдіно до вимог ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» за вислугою років. Проте, 27.04.2015 року йому було відомлено у призначенні пенсіїї за вислугою років через відстуність необхдіного стажу ( 22 роки), оскільки навчання у Львівському державному університеті ім. І.Я. Франка за спеціальністю « правознавство» та період роботи з 20.10.1994 року по 23.10. 1995 року на посаді юрисконсульта, спеціаліста 2 категоріїї юридичного відділу виконкому Львівської обласної ради народних депутатів не зараховується до « спеціального стажу», що дає право на призначення пенсії за вислогую років на підставі ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру «, що підверджується рішенням УПФ України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області № 4 від 27.04.2015 року. Зазначене рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицького району Львівської області вважає незаконним та просить визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобич та Дрогобицького району Львівської області № 4 від 27.04.2015 року про відмову в призначенні пенсіїї за вислугу років протипрвним та скасувати. Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобич та Дрогобицького району Львівської області врахувати до стажу роботи, який дає йому право на отримання пенсіїї за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру «, половину строку навчання у Львівському державному університеті імені Ів. Франка і період роботи на посаді юрисконсульта спеціалітса 2 категорії виконкому Львівської обласної ради з 20.10.1994 року по 23.10. 1995 року та призначити йому пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру « з дня зверення з відповідною заявою, а саме з 22.04.2015 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні виомги не визнав , поислаючись на обставини викладені у письмову заперечнні, проситть в задоволенні позову відмоивити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про прокуратуру» прокурорами і слідчими можуть призначатися громадяни України, які мають вищу юридичну освіту, необхідні ділові та моральні якості.

Відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років.

Згідно ч.б ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Судом встанвовено, що прозивач навчався у Львівському державному університеті ім. І.Я. Франка з 01.09.1991 по 27.06.1996 на юридичному факультеті (денна форма навчання), отримавши вищу юридичну освіту за спеціальністю «Правознавство», що підтверджується дипломом спеціаліста НОМЕР_1.

Відповідно до положень статті 25 Закону України «Про вищу освіту», університет є багатопрофільним вищим навчальним закладом четвертого, найвищого, рівня акредитації, який провадить освітню діяльність, пов'язану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації широкого спектра природничих, гуманітарних, технічних, економічних та інших напрямів науки, техніки, культури і мистецтв, проводить фундаментальні та прикладні наукові дослідження, є провідним науково-методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, відповідний рівень кадрового і матеріально-технічного забезпечення, сприяє поширенню наукових знань та здійснює культурно-просвітницьку діяльність. А факультет, відповідно до ст. 30 вказаного Закону, є основним організаційним і навчально-науковим структурним підрозділом вищого навчального закладу.

Таким чином, згідно чинного законодавства встановлено, що університет, як вищий навчальний заклад, здійснюючи освітню діяльність, сприяє здобуттю фізичними особами вищої освіти за відповідними спеціальностями, і оскільки він є багатопрофільним та має найвищий рівень акредитації, слід вважати встановленим, що навчання у ньому прирівнюється до навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

А тому, після закінчення Львівського державного університету ім. І.Я.Франка позивач ОСОБА_1 отримав вищу юридичну освіту за спеціальністю «Правознавство».

В подальшому (з 01.06.1996) і по даний час позивач ОСОБА_1 працює в органах прокуратури України на посадах, що включені в перелік посад, перелічених у ст.56 Закону України «Про прокуратуру», та строк роботи на яких зараховується до стажу робота, що дає мені право на пенсію за вислугу років. Даний факт підтверджується трудовою книжкою.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документом, що посвідчує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.б ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

З наведеного вбачається, що позивач ОСОБА_1, як прокурорський працівник, який отримав вищу юридичну освіту за спеціальністю «Правознавство» у вищому навчальному закладі (у Львівському державному університеті ім. І.Я. Франка), має право на зарахування половини строку навчання до стажу роботи, який у свою чергу, дає йому право на отримання пенсії за вислугою років, так як Львівський державний університет ім. І.Я. Франка належить до вищих юридичних навчальних закладів, бо здійснює підготовку фахівців за напрямом «Правознавство» з присвоєнням кваліфікації «юрист» на юридичному факультету.

Крім цього, Рекомендаціями Вищого Адміністративного суду України №07.2-10/1 від 23.08.2007року «Про деякі питання практики розгляду справ, пов'язаних з перерахунком пенсій деяким категоріям осіб публічної служби та науковим (науково-педагогічним) працівникам» (п.3.2) передбачено, що половина строку навчання у вищому навчальному закладі (стаціонарна форма), після навчання в якому особа отримала вищу юридичну освіту за спеціальністю «правознавство» підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру».

Крім того однією з основних кваліфікаційних вимог до особи, яка бажає зайняти посаду прокурора, на протязі всього часу з моменту прийняття Закону України «Про прокуратуру», виходячи з положень ст. 46, є наявність вищої юридичної освіти. В контексті цієї норми, вищу юридичну освіту слід розуміти як освіту, здобуту у вищому навчальному закладі третього або четвертого рівня акредитації за напрямком спеціальності правознавство, або іншим правовим напрямком. В такому випадку, якщо кваліфікаційний критерій до посади прокурора не вимагає наявності вищої юридичної освіти, здобутої лише у вищому юридичному навчальному закладі, неможливим є існування критерію, за яким половина строку навчання зараховується лише працівникам прокуратури, які навчались у вищому юридичному навчальному закладі. Здійснення розподілу за таким критерієм, як про це говорить відповідач буде порушенням принципу рівності громадян, за яким одні й ті ж самі особи, які займають ідентичні посади, мають різні критерії обчислення пенсії. Тлумачення норм закону, як це здійснює відповідач, суперечать сутності права на соціальний захист, яке регламентовано ст. 46 Конституції України та Законом України «Про прокуратуру», і відповідно, ці висновки не можуть бути підставою для відмови в зарахуванні половини строку навчання до страхового стажу.

Що стосується позовоних вимог щодо безпідставного не зарахування Управлінням Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі згідно рішення №4 від 27.04.2015 р до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» період роботи з 20.10.1994 року по 23.10.1995 року, позивачу ОСОБА_1, на посаді юрисконсульта, спеціаліста 2 категорії юридичного відділу виконкому Львівської обласної ради народних депутатів, мотивуючи відсутністю у мене на той час вищої юридичної освіти, то суд вважає такі дії Управляння Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі є теж неправмріними, оскільки згідно ч.б ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується також час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою.

Судом втсанолвено, що позивач ОСОБА_1 у період роботи з 20.10.1994 року по 23.10.1995 року, маючи незакінчену вищу юридичну освіту, працював на посаді юрисконсульта, спеціаліста 2 категорії юридичного відділу виконкому Львівської обласної ради народних депутатів. Після прийняття його на роботу на вказану посаду йому було присвоєно 11 ранг державного службовця (5 категорії), та він прийняв присягу державного службовця відповідно до ст.17 Закону України «Про державну службу».

На час роботи позивача ОСОБА_1 на посаді юрисконсульта, спеціаліста 2 категорії юридичного відділу виконкому Львівської обласної ради був чинний Закон України «Про державну службу» (ст.1 і ст.2 вказаного Закону), яким було визначено поняття державної служби, яка полягає у професійній діяльності осіб (державних службовців), які займають посади в державних органах та їх апарату щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Такі особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження. Посадовими особами є, зокрема, державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно -розпорядчих та консультативно - дорадчих функцій.

Пунктами 2, 4 чинного на час роботи на вказаній посаді Порядку обчислення державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283 (зі змінами і доповненнями) визначено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25

Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, інших органів управління військових формувань, державної податкової та контрольно-ревізійної служби; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання та інших. Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Наказом Головного управління державної служби України від 01.09.1999 року №65 затверджено Довідник типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних службовців, який регламентує кваліфікаційні вимоги щодо певних категорій і посад державних службовців. Пункт 2.6 Довідника передбачає, що державний службовець повинен мати, як правило повну вищу освіту (освітньо-кваліфікаційний рівень - спеціаліст, магістр за спеціальностями галузі "Державне управління" або іншими, професійно орієнтованими для державної служби, з додатковим підвищенням кваліфікації за професійними програмами вказаної галузі, а на посадах спеціалістів VII категорії державних службовців припустимо використання фахівців з базовим рівнем вищої освіти (бакалавр).

Отже, лише після введення в дію вищезазначених нормативно-правових актів постала вимога щодо обов'язкової наявності вищої освіти у осіб, які займають посади державних службовців. Такої вимоги, на час коли працював позивач ОСОБА_1 на посаді державного службовця в період з 20.10.1994 р. по 23.10.1995р. не було. Отже, на час перебування на посаді юрисконсульта, спеціаліста 2 категорії виконкому Львівської обласної ради з 20.10.1994 р. по 23.10.1995 р. законодавець не ставив жодних обмежень щодо наявності у особи повної вищої юридичної освіти, а лише після введення пізніше в дію вищевказаних нормативно-правових актів постала вимога щодо обов'язковості повної вищої юридичної освіти у осіб, які займають посади державних службовців.

Оскільки Законом України "Про прокуратуру" передбачено зарахування до відповідного спеціального стажу роботи час роботи на посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою , у тому числі на такій посаді, яку обіймав похзивач ОСОБА_1 з 20.10.1994 р. по 23.10.1995 р. працюючи юрисконсультом, спеціалістом 2 категорії виконкому Львівської обласної ради, а тому згідно чинного законодавства вбачається, що вказана норма ч.б ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» повинна застосовуватися і до нього, оскільки наявності вищої освіти на той час не вимагалося.

Це випливає також із змісту ч.З ст. 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім цього, що є основним, перебуваючи на посаді юрисконсульта, спеціаліста 2 категорії виконкому Львівської обласної ради з 20.10.1994 р. по 23.10.1995 р., він виконував роботу на посаді державного службовця, що вимагала вищу юридичну освіту, виконував завдання і функції держави, які передбачала зазначена посада. А тому, беручи до уваги, що норма ч.6ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає саме виконання роботи на посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, період роботи на посаді юрисконсульта, спеціаліста 2 категорії виконкому Львівської обласної ради з 20.10.1994 р. по 23.10.1995 р., коли він перебував на посаді державного службовця, що вимагала вищу юридичну освіту, виконував завдання і функції держави, які передбачала зазначена посада, підлягає включенню до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років на підставі даного Закону України «Про прокуратуру».

Беручи до уваги вищенаведене, слід вважати спростованою позицію сторони суб'єкта владних повноважень про відсутність підстав для зарахування позивачу половини строку навчання у Львівському державному університеті ім.І.Франка та період роботи на посаді державного службовця - юрисконсульта, спеціаліста 2 категорії виконкому Львівської обласної ради до спеціального страхового стажу, який відповідно до ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» дає право на призначення пенсії за вислугою років. Відмовляючи позивачу в призначені пенсії, відповідач діяв не у відповідності до норм чинного законодавства та прийняв незаконне рішення, яке в силі залишатись не може, та підлягає до скасування судом.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що за даних обставин, норми матеріального права та роз'яснення до них повністю підтверджують обгрунтованість позову, а дії відповідача, які полягають в прийнятті ним оскаржуваного рішення з мотивів відсутності підстав для зарахування половини строку навчання до спеціального страхового стажу, носять ознаки неправомірності і є такими, що порушують законні права та інтереси позивача. Оскільки обставинами справи встановлено факт порушення прав позивача з боку дій відповідача, такі дії підлягають визнанню неправомірними.

А тому на підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 72, 86, 158-163 КАС України ЗУ « Про загально-обовязкове державне пенсійне страхуваення» , суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобич та Дрогобицького району Львівської області № 4 від 27.04.2015 року про відмову в призначенні пенсіїї позивачу ОСОБА_1 за вислугу років протипрвним та скасувати.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобич та Дрогобицького району Львівської області врахувати до стажу роботи, який дає право ОСОБА_1 на отримання пенсіїї за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру «, половину строку навчання у Львівському державному університеті імені Ів. Франка і період роботи на посаді юрисконсульта спеціалітса 2 категорії виконкому Львівської обласної ради з 20.10.1994 року по 23.10. 1995 року та призначити йому пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру « з дня зверення з відповідною заявою, а саме з 22.04.2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні - в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Головуюча суддя : ________________________