Справа № 804/1643/15
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2015 р. Справа № 804/1643/15
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Борисенко П.О., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства "Гефест плюс" до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-
Приватне підприємство «Гефест плюс» (далі - позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач ), в якому просить:
- визнати протиправними дії Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування показників податкової звітності ПП «Гефест плюс» в АІС «Податковий блок», «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за липень, серпень, вересень 2014 року.
- зобов'язати Криворізьку центральну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити в АІС «Податковий блок», «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» показники податкової звітності ПП «Гефест плюс» за липень, серпень, вересень 2014 року, що зазначені у податковій декларації з податку на додану вартість.
В обґрунтування адміністративного позову позивачем зазначено, що Криворізькою центральною ОДПІ протиправно, без прийняття податкового повідомлення-рішення за висновками Акту перевірки здійснено коригування показників податкової звітності ПП «Гефест плюс» в АІС «Податковий блок» в інформаційній базі «Система співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України», а отже, відповідно, належним засобом захисту прав та інтересів позивача в даному випадку повинно бути відновлення в цій базі показників податкового кредиту та податкових зобов'язань по податку на додану вартість, які задекларував позивач.
Відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, в наданих до суду письмових запереченнях просив суд у задоволенні позову відмовити, зазначивши при цьому, що наявна в електронній базі інформація сама по собі не впливає на права та інтереси позивача, не створює для нього додаткових обов'язків, не визначає правову поведінку позивача, прав та інтересів позивача не порушує. Отже, здійснення ДПІ будь-якого коригування в даній Системі сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ, які визначені позивачем у податкових деклараціях з ПДВ, не призводить до настання для позивача будь-яких негативних наслідків. Адже, з огляду на положення ПК України, такими негативними наслідками для позивача можуть стати лише прийняті відповідачем податкові повідомлення - рішення про нарахування грошових зобов'язань з ПДВ, які, за результатами перевірки від 28.11.2014р. №1934/22-01/36041151 не були прийняті податковим органом.
Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
За результатами перевірки складено акт від 28.11.2014р. №1934/22-01/36041151 (далі - Акт перевірки).
Згідно висновків Акту перевірки зазначено: п.44.1 ст. 44, ст.. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п.198.3, п.198.4, ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) Податкового кодексу України, ст.1, п.2 ст.З, ст.4, п.6 ст.8, п. 1 та п. 2 статті 9 Закону України від 16.07.1999р. №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за №168/704 та відповідно ст. 55-1 Господарського кодексу України документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин між ТОВ «Гео- ленд лімітед», ТОВ «Екологічні ресурси України», ТОВ «Протектід», ПП «Олімп» та ТОВ «Марідон ін трейд» - ПП «Гефест плюс» та контрагентом - покупцем ПРАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», за наслідками чого ПП «Гефест плюс» завищено податковий кредит по взаємовідносинам з контрагентами /продавцями за липень - серпень 2014року на загальну суму ПДВ 199138,31грн., а саме:
На підставі висновку, зафіксованого Актом перевірки, до АІС «Податковий блок», «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області були внесені відповідні коригування самостійно задекларованих ПП «Гефест плюс» показників податкової звітності з ПДВ за період липень, серпень, вересень 2014 року.
Позивач вважає, що вказані дії здійснені податковим органом неправомірними, у зв'язку із чим, звернувся до адміністративного суду із даною позовною заявою.
Відповідно до п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Згідно з п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
З аналізу наведених норм вбачається, що у разі встановлення органом доходів і зборів факту заниження або завищення платником податків показників податкових зобов'язань чи податкового кредиту, в тому числі через їх декларування за фактичної відсутності об'єктів оподаткування, контролюючий орган зобов'язаний прийняти відповідне податкове повідомлення-рішення. Іншого порядку дій в такому випадку, в тому числі і дій щодо коригування показників податкової звітності такого платника податків без узгодження відповідного податкового повідомлення-рішення, Податковим кодексом не передбачено.
Дійсно, ст.74 Податкового кодексу України встановлено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.
Так, згідно наказу ДПС України від 24.12.2012р. №1197, в органах державної податкової служби впроваджено єдину електронну систему «Податковий блок», до складу якої, зокрема, входить і підсистема «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України». При цьому в цій системі відображаються по податковим періодам показники податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податкового кредиту платників податків у розрізі контрагентів на підставі задекларованих ними показників податкової звітності з метою використання цих даних під час перевірок шляхом співставлення задекларованих зобов'язань та податкового кредиту по суб'єктам господарювання та встановлення наявності або відсутності відхилень.
При цьому відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 49.8 статті 49 цього Кодексу встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Чинним законодавством передбачено, що одночасно з декларацією повинні подаватися всі необхідні додатки до неї, а також розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та додаток 2 до податкової декларації з податку на додану вартість (скороченої). У разі подання уточнюючих розрахунків, в яких проводиться коригування податкових зобов'язань та/або податкового кредиту, такі ж розшифровки подаються на суму уточнення.
Згідно Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012р. № 516, за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом ведення та захисту податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків, несуть відповідальність підрозділи ведення та захисту податкової звітності.
Таким чином, обов'язок платника податків подати декларацію з податку на додану вартість узгоджується з обов'язком податкового органу прийняти таку декларацію та, при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності.
Отже, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ конкретного платника податків, які відображаються в інформаційній базі «Система співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України», формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з ПДВ з додатком № 5, і повинні їм відповідати.
Коригування контролюючим органом самостійно задекларованих платником податків показників податкової звітності можливе лише шляхом прийняття контролюючим органом відповідного податкового-повідомлення рішення з подальшим його узгодженням у встановленому законом порядку. Здійснення такого коригування без прийняття податкового повідомлення-рішення та без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання декларацій (уточнюючих розрахунків) порушує права та інтереси позивача, оскільки позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності, тим більше, що, вони, як зазначалося вище, можуть бути використанні при проведенні перевірок шляхом співставлення з показниками контрагентів з метою виявлення наявності або відсутності певних відхилень.
Оскільки відповідні податкові повідомлення-рішення відповідачем не приймались, а відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались, суд приходить до висновку, що останнім безпідставно було змінено показники відповідної податкової звітності позивача з податку на додану вартість лише на підставі висновків Акту перевірки, а тому відкориговані показники підлягають відновленню.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 94, 128, 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Приватного підприємства «Гефест плюс» - задовольнити.
Визнати протиправними дії Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування показників податкової звітності ПП «Гефест плюс» в АІС «Податковий блок», «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за липень, серпень, вересень 2014 року.
Зобов'язати Криворізьку центральну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити в АІС «Податковий блок», «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» показники податкової звітності ПП «Гефест плюс» за липень, серпень, вересень 2014 року, що зазначені у податковій декларації з податку на додану вартість.
Присудити Приватному підприємству «Гефест плюс» здійснені ним документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету в сумі 73 грн. 08 коп. (сімдесят три гривні вісім копійок).
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 25.02.2015р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді П.О.Борисенко П.О.Борисенко І.В.Калита