Справа № 804/9205/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2015 рокусправа № 804/9205/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Зеленбуд" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року у справі № 804/9205/14 за позовом прокурора Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Зеленбуд" про стягнення податкового борг, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпродзержинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернувся із адміністративним позовом до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Зеленбуд" про стягнення податкового боргу в сумі 851714 грн. 10 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг із податку на прибуток, податку по частині чистого прибутку комунальних підприємств та по податку на додану вартість, який утворився внаслідок застосування штрафних санкцій за порушення строків подання податкової звітності, несплату самостійно узгоджених податкових зобов'язань та нарахування пені.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року у справі № 804/9205/14 адміністративний позов - задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти рішення , яким відмовити у задовленні позовних вимог. Скарга обґрунтована тим, що відповідачем сплачувались самостійно задекларовані зобов'язання про що свідчать платіжні доручення, а тому податковий борг є іншим на думку відповідача, а сума пені не є обґрунтованою.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав в ній викладених.

Прокурор щодо задоволення скарги заперечив, зазначив, що детальні розрахунки у тому числі пені надані до матеріалів справ.

Податкова інспекція направила суду додаткову інформацію в якій зазначила, що відповідач є боржником з 2001р., податковий борг з цього періоду не переривався, податкова вимога була направлена відповідачу у відповідності до норм законодавства.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем до податкового органу були подані податкові декларації по податку на прибуток: № від 19.02.2014 року; по частині чистого прибутку комунальних підприємств: № від 23.07.2013 року, № від 22.10.2013 року, № від 27.07.2014 року; по податку на додану вартість: № від 01.04.2013 року, № від 24.05.2013 року, № від 17.05.2013 року, № від 19.06.2013 року, № від 12.08.2013 року, № від 17.09.2013 року, № від 01.11.2013 року, № від 20.11.2013 року, № від 20.12.2013 року, № від 17.01.2014 року, № від 19.05.2014 року.

Оскільки самостійно визначене зобов'язання по вищевказаним податковим деклараціям відповідачем сплачено не в повному обсязі, у зв'язку з чим, заборгованість відповідача складає: по податку на прибуток - 39638 грн., по частині чистого прибутку комунальних підприємств - 14726 грн. 93 коп., по податку на додану вартість - 614507 грн.

Також згідно податкових повідомлень - рішень: № від 17.06.2013 року та № від 20.01.2014 відповідачу нараховані штрафні санкції по податку на додану вартість у загальній сумі 65844 грн. 60 коп.

Доказів оскарження та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень суду не надано.

Крім того. за відповідачем рахується пеня у загальній сумі 116997 грн. 50 коп.

Загальна сума заборгованості відповідача складає 851714 грн. 10 коп.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже встановлена Податковим кодексом України процедура погашення податкового боргу платників податків розповсюджується і на нараховану згідно податковому законодавству пеню.

За правилами п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За визначенням в пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п.59.3 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Пунктом 59.4. ст.59 Податкового кодексу України передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Перша податкова вимога від 25.10.2001р. №1/31 та друга податкова вимога від 01.12.2001р. №2/134 були направлені відповідачу. Отримані 31.10.2001 та 01.12.2001р. відповідно.

Відповідно матеріалам справи, за відповідачем виникла заборгованість з плати податків з 2001р. та податковий борг з цього періоду не переривався.

Як встановлено вище, оскільки податковий борг у підприємства по платежам до бюджету виник ще під час дії Закону України "Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами", податковим органом в порядку, передбаченому з пп.6.2.2, 6.2.3 п.6.2 ст.6 вказаного Закону на адресу відповідача надіслано першу та другу податкову вимогу.

На момент звернення податкового органу до суду з даним позовом, відповідачем сума податкового боргу не погашена.

За умови, якщо сума податкового боргу, зазначена в податкових вимогах, добровільно не погашена, інші законодавчо встановлені підстави для відкликання податкових вимог відсутні, у податкового органу відповідно до приписів ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами", ст.59 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011, відсутні правові підстави для формування та надсилання платнику податку окремої податкової вимоги на суму нового податкового боргу.

Відповідно до п.59.5 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Матеріалами справи підтверджено, відповідачем не спростовано, що визначене у вказаній податковій декларації грошове зобов'язання у встановлений строк не сплачено, внаслідок чого позивач правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення боргу.

Стосовно нарахування пені.

Згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;

Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті (п.129.4 ст.129 ПК України).

До того ж, є помилковим посилання відповідача на сплату самостійно узгоджених зобов'язань за вищезазначеними деклараціями про що надано суду платіжні доручення, оскільки як вбачається з облікової картки платника податків - відповідача, податковий орган здійснює зарахування сум податку в погашення раніше утвореної заборгованості.

Пунктом 87.9 статті 87 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже зважаючи на той факт, що розподіл грошових коштів податковим органом здійснюється в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, який надає податковому органу право на вчинення таких дій, колегія суддів приходить до висновку про правомірність доводів позивача про наявність у відповідача податкового боргу та нарахування пені і правомірність вимог про стягнення вказаної суми з відповідача.

З огляду на наведене, судом першої інстанції спір по суті вирішений вірно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни або скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Зеленбуд" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року у справі № 804/9205/14 за позовом прокурора Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Зеленбуд" про стягнення податкового борг - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 19 травня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак