Справа № 804/14063/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2015 рокусправа № 804/14063/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Західно-Донбаської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року

у справі № 804/14063/14

за позовом фізичної особи-підприємства ОСОБА_1

до Західно-Донбаської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-655 від 08.08.2014,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Західно-Донбаської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-655 від 08.08.2014 на суму 4944,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому, зареєстрована як фізична особа - підприємець та обрала спрощену систему оподаткування і враховуючи, що з 06.08.2011 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України», позивач зазначає, що звільнена від обов'язку сплати єдиного внеску, а тому оскаржувана вимога є протиправною.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.09.2014 адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Відповідач зазначає, що позивач не досягла віку 60 років, а тому не може бути звільнення від сплати єдиного внеску, отже оскаржувані дії податкового органу є правомірними та законними.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спір між сторонами виник з приводу нарахування та сплати позивачем єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у відповідності до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010.

Законом України №2464-VI в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності (пункт 4 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI).

Відповідно до вимог ч.4 ст.4 Закону №2464-VI особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

11.08.2013 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» № 406-VII від 04.07.2013, яким внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-V, згідно яким обов'язок щодо обліку платників єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та адміністрування таких обов'язків покладено на органи доходів та зборів.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону № 2464-VI в новій редакції орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія НОМЕР_1 від 29.04.1998, перебуває на спрощеній системі оподаткування, з 01.01.2012 є платником єдиного податку відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_2.

До того ж, позивач є пенсіонером за віком, отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком №1 із зменшенням пенсійного віку згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_3 від 29.07.2008 (а.с.8).

08.08.2014 відповідачем сформовано вимогу №Ф-655, якою позивачу визначена сума боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 4944,61 грн. (а.с.11)

Позиція податкового органу в даному випадку полягає в тому, що позивач не досяг пенсійного віку, встановленого Законом, зареєстрований як фізична особа-підприємець, а тому повинен сплачувати єдиний внесок.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюються спіні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про незаконність оскаржуваної вимоги відповідача.

Відповідно до статті 1 Закону України №1788-ХІІ від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. За цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України №1058-ІV від 09.07.2003 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 26 Закону №1058-ІV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ст. 12 Закону України № 1788-ХІІ від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не

менше 20 років.

Одночасно ст.13 Закону України № 1788-ХІІ від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» встановлює умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах (до досягнення віку, встановленого ст.12 цього Закону).

Як зазначено вище, частина 4 статті 4 Закону №2464-VI звільняє від сплати за себе єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Отже, вказаною нормою визначено, що фізичні особи-підприємці, які є пенсіонерами за віком або інвалідами, незалежно від віку, та отримують пенсію або соціальну допомогу, звільняються від сплати за себе єдиного внеску.

Законодавцем не встановлено жодних виключень із цього правила, зокрема, щодо підстав призначення пенсії за віком. За вказаною правовою нормою для звільнення фізичної особи-підприємця від сплати за себе єдиного внеску визначальним є той факт, що така особа є пенсіонером за віком, незалежно від підстав призначення їй такої пенсії.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що для звільнення фізичної особи-підприємця від сплати за себе єдиного внеску вказана вище норма не містить такої умови як досягнення особою пенсійного віку, встановленого Законом.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 15.04.2014 у справі №21-69а14 та з урахуванням ч.2 ст.244-2 КАС України враховується при винесенні рішення по справі.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону №2464-VI особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що позивач не виявив бажання бути платником єдиного внеску на умовах добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, отже відповідно до норм Закону №2464-VI звільняється від сплати за себе єдиного внеску.

Згідно ч.1 ст.25 Закону № 2464-VI, якою встановлені заходи впливу та стягнення, зокрема, надсилання платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимоги про її сплату, положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що позивач в силу ч.4 ст.4 Закону №2464-VI звільнений від сплати єдиного внеску формування та надсилання відповідачем вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № Ф-655 від 08.08.2014 є безпідставним.

Суд першої інстанції під час розгляду справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Західно-Донбаської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року у справі № 804/14063/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко