Справа № 2а-4392/12/2170
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року м. Київ К/800/27136/13

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонської області Державної податкової служби (далі - Інспекція)

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12.12.2012

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2013

у справі № 2а-4392/12/2170

за позовом приватного акціонерного товариства "Чумак" (далі - Товариство)

до Інспекції

про стягнення суми надмірно сплачених коштів.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства надміру сплаченого податку на прибуток у сумі 285 514,35 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12.12.2012, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2013, позов задоволено з посиланням на дотримання платником умов повернення надміру сплачених сум податку до бюджету.

Посилаючись на неправильне застосування судами положень чинного законодавства, Інспекція звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та відмовити у позові Товариства. Зокрема, в обґрунтування касаційних вимог скаржник зазначає, що факт оскарження судових рішень зі справи № 2а-2350/10/2170 в касаційному порядку з урахуванням збиткового характеру діяльності позивача може мати наслідком порушення інтересів держави у випадку задоволення даного позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у розгляді справи встановлено, що за наслідками проведення планової виїзної перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2009, оформленої актом від 09.04.2010 № 122/23-8/24106105, Інспекцією було прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.04.2010 № /0, за яким Товариству визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 285 514 грн. (у тому числі 95 171,45 грн. за основним платежем та 190 342,90 грн. за штрафними санкціями).

22.04.2010 позивач сплатив зазначену суму до бюджету добровільно, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується Інспекцією.

За наслідками оскарження Товариством вказаного донарахування в судовому порядку постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 06.10.2010 у справі № 2а-2350/10/2170, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2011, податкове повідомлення-рішення від 20.04.2010 № /0 визнано недійсним.

У зв'язку з цим 10.10.2012 Товариство звернулося до відповідача із заявою про повернення надміру сплаченого податку на прибуток в сумі 285 514 грн., яку було залишено Інспекцією без відповідного реагування.

Як випливає зі змісту пункту 6.1 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) підставою для виникнення у платника обов'язку зі сплати податкового зобов'язання є, зокрема, податкове повідомлення із сумою податкового зобов'язання, розрахованого контролюючим органом.

А відтак визнання недійсним податкового повідомлення в судовому порядку свідчить про об'єктивну відсутність у платника податкового обов'язку за таким повідомленням, у зв'язку з чим перераховані за цим повідомленням суми податку набувають ознак надміру сплачених сум.

В силу вимог пункту 43.1 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

За правилами пункту 43.3 цієї ж статті Кодексу обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно з пунктом 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові Державного казначейства України.

На підставі отриманого висновку орган Державного казначейства України протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому Державним казначейством України.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі Державному казначейству України для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

З установлених судами обставин справи вбачається, що позивачем було виконано викладені законодавчі вимоги та дотримано наведені умови щодо повернення надміру сплаченого податку, в зв'язку з чим суди цілком об'єктивно стягнули відповідні кошти з бюджету на користь позивача.

Посилання Інспекції на факт оскарження рішень у справі № 2а-2350/10/2170 в касаційному порядку об'єктивно були відхилені попередніми судовими інстанціями.

Адже згідно з частинами третьою, п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Таким чином, на час вирішення даного спору рішення суду зі справи № 2а-2350/10/2170 набрало законної сили.

Наслідком набрання законної сили рішенням суду є набуття цим рішенням, зокрема, ознак обов'язковості (що передбачає обов'язок його виконання усіма органами, організаціями та посадовими особами) та виконуваності (тобто забезпечення законом права особи на примусове виконання рішення). Іншими словами, законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що установлена рішенням наявність чи відсутність прав і фактів, на яких ці права ґрунтуються, є остаточною, а встановлені рішенням права та обов'язки підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу правомочної особи.

З урахуванням викладеного суди правомірно задовольнили розглядувані позовні вимоги.

Оскільки усі обставини, що входять до предмета доказування у справі, встановлені судами попередніх інстанцій на підставі повного та всебічного дослідження наявних у справі доказів, які відповідають ознакам належності та допустимості, цим обставинам надана правильна юридична оцінка, то підстав для скасування оскаржуваних рішень не вбачається.

З огляду на реорганізацію відповідача у справі Вищий адміністративний суд України в порядку статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне замінити Інспекцію її правонаступником - Каховською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Херсонській області.

Керуючись статтями 55, 220, 2201, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Замінити Каховську об'єднану державну податкову інспекцію Херсонської області Державної податкової служби її правонаступником -Каховською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Херсонській області.

2. Касаційну скаргу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області відхилити.

3. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12.12.2012 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2013 у справі № 2а-4392/12/2170 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько