Справа № 385/1459/14-а(2а/402/30/14)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2015 рокусправа № 385/1459/14-а(2а/402/30/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Кругового О.О. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гайворонської районної ради Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Гайворонської районної ради Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовлено.

Позивач - ОСОБА_1, не погодившись з вищезазначеною постановою суду подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції було прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням позачергової двадцять другої сесії Гайворонської районної ради Кіровоградської області №253 від 26 лютого 2014 року були достроково припинені повноваження депутата Гайворонської районної ради ОСОБА_1.

Підставою для прийняття відповідачем спірного рішення №253 від 26 лютого 2014 року стала заява ОСОБА_1 про дострокове припинення її депутатських повноважень.

Як зазначає позивач, 26 лютого 2014 року під час засідання позачергової двадцять другої сесії Гайворонської районної ради шостого скликання шляхом погроз сторонніх осіб, які незаконно знаходились в сесійному залі, що є порушенням Регламенту Гайворонської районної ради, її було змушено написати заяву про дострокове припинення депутатських повноважень. Також, позивач зауважує на тому, що проекту рішення щодо припинення депутатських повноважень ОСОБА_1 та необхідних для цього інформаційно-довідкових матеріалів у головуючого на сесії не було, відповідно, не було жодних законних підстав у головуючого на сесії ставити питання про припинення депутатських повноважень ОСОБА_1 тільки на підставі її заяви, яку отримали від неї шляхом психологічного тиску, залякування, погроз та фізичного насилля.

Не погодившись з вказаним рішенням Гайворонської районної ради Кіровоградської області, ОСОБА_1 звернулася за захистом своїх прав до суду з відповідним позовом.

Дослідивши дані обставини справи та правовідносини, що їм відповідають, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 5 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачається, що повноваження депутата місцевої Ради можуть припинятися достроково за рішенням відповідної Ради у зв'язку з особистою заявою депутата про складення ним депутатських повноважень.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що дійсно внесення до порядку денного питання про дострокове припинення депутатських повноважень ОСОБА_1 на сесії не розглядалось і депутати за це не голосували, що є порушенням пп. 3.8.4 п. 3.8 Регламенту Гайворонської районної ради, де зазначено, що порядок денний пленарного засідання після обговорення затверджується або, у разі необхідності, змінюється за результатами голосування більшістю депутатів від загального складу ради.

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, головою Гайворонської районної ради було винесено на розгляд сесії питання дострокового припинення повноважень депутата ОСОБА_1, за що проголосувало 26 із 27 депутатів.

Права депутата місцевої ради у раді та її органах визначені у статті 19 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", де зазначено, що він користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить.

Як свідчать матеріали справи, 26 лютого 2014 року ОСОБА_1 приймала участь у пленарному засіданні позачергової сесії Гайворонської районної ради та мала можливість вільно висловлювати свою позицію і брати участь у голосуванні при прийнятті відповідного оспорюваного рішення. Проте, слід зауважити на тому, що звертаючись до суду з даними позовними вимогами, позивачем не зазначено у чому конкретно проявилися порушення його прав, як депутата, при прийнятті оскаржуваного рішення.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що формальне порушення порядку включення питання до порядку денного позачергової двадцять другої сесії Гайворонської районної ради Кіровоградської області саме по собі не призвело до порушення прав, свобод чи інтересів позивачки у сфері публічно-правових відносин.

Згідно із положеннями ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймається відкритим або таємним голосуванням. Акти органів місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З огляду на те, що у ході судового апеляційного розгляду не було встановлено факту невідповідності оскаржуваного рішення позачергової двадцять другої сесії Гайворонської районної ради №253 від 26 лютого 2014 року Конституції або законам України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання оскаржуваного рішення протиправним, так як формальне порушення вимог регламенту Гайворонської районної ради при включенні питання у порядок денний не суперечить передбаченому законом порядку прийняття рішення ради на пленарному засіданні, а відтак не ставить під сумнів законність волевиявлення більшості депутатів при прийнятті такого рішення і не може служити підставою для задоволення позовних вимог позивача про визнання рішення протиправним та його скасування.

З урахуванням встановлених судом обставин справи та норм законодавства викладених вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Положеннями статті 94 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Беручи до уваги те, що судом відмовлено позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог, з урахуванням положень ст. 94 КАС України, колегія суддів вважає, що клопотання позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: С.А. Уханенко