Справа № 810/634/15
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року 810/634/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за страховими внесками,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернулось УПФУ у м. Білій Церкві Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 632,46 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідачкою не повністю сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування станом на 01.12.2010р. за ІІІ квартал 2010р., у зв'язку з чим у неї утворилась заборгованість у розмірі 632,46 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.04.2015р., було відкрито провадження у адміністративній справі, справу призначено до судового розгляду.

Відповідачка у судове засідання не з'явилась з невідомих для суду причин. Матеріали справи містять інформацію про її своєчасне та належне повідомлення щодо дати та місця судового засідання.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи. 18.05.201р., до суду надійшло письмове клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до вимог частини 6 статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність потреби у заслуховуванні свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, на підставі наявних в ній доказів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та дослідивши докази, якими підтверджено позов, суд дійшов висновку про необхідність його задоволення, з таких підстав.

Управління Пенсійного фонду у м. Білій Церкві Київської області є органом виконавчої влади, у даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього ст. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 01.03.2001р. №121/2001.

Відповідачка зареєстрована як фізична особа-підприємець та знаходиться на обліку в УПФУ у м. Білій Церкві Київської області як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

В порушення вимог статей 4, 5 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» станом на 01.12.2010р. за відповідачкою рахується заборгованість зі сплати страхових внесків за ІІІ квартал 2010р. у розмірі 632,46 грн., що підтверджується копіями корінця вимоги про сплату боргу від 28.12.2010р. №Ф-5001, повідомлення-розрахунку та розрахунком боргу.

У зв'язку з тим, що заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 632,46 грн. не була сплачена, 28.12.2010р., органом Пенсійного фонду було сформовано вимогу №Ф-5001, якою відповідачці визначено загальну суму зі страхових внесків у розмірі 632,46 грн. Отримання вказаної вимоги підтверджує копія поштового повідомлення з відміткою про вручення адресату під особистий підпис.

На підставі того, що сума заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 632,46 грн. в добровільному порядку не сплачена, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про її стягнення.

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне:

відносини, що склалися між сторонами регулюються нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997р. №400/97-ВР та Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління ПФУ від 19.12.2003р. №21-1.

У відповідності до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують платники збору, - суб'єкти підприємницької діяльності до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно до п. 7 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VI, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011 р., в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011р. не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за №1058 від 09.07.2003р. із змінами та доповненнями на час виникнення правовідносин (далі - Закон), передбачено що страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, яке діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно цього Закону.

Відповідно до п. 2 ст. 5 Закону, виключно цим Законом визначаються порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, а також стягнення заборгованості за цими внесками.

Статтею 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначає порядок обчислення та сплати страхових внесків, передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період не пізніше ніж через 20 днів із дня закінчення цього періоду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі оплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені Законом.

Частиною 10 ст. 20 вказаного Закону передбачено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (абз. 1 ч. 12 ст. 20 Закону).

Згідно п. 2 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків «недоїмка».

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 106 Закону України № 2464 територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки.

Частиною 1 ст. 11 КАСУ визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачка суду не надала.

Судом встановлено, що відповідачкою було отримано вимогу про сплату боргу зі сплати внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зазначену вимогу не було оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. На момент розгляду справи вказану вимогу в установленому законом порядку не визнано незаконною та не скасовано, а тому у суду відсутні підстави для відмови у задоволенні позову.

З огляду на вимоги законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на достатній та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що на час розгляду справи заборгованість у розмірі 632,46 грн. в установленому законом порядку відповідачем не сплачена та враховуючи, що позивачем доведено законність та обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області заборгованість по сплаті внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 632 (шістсот тридцять дві) грн. 46 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.