Справа № 804/8519/14
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

"23" грудня 2014 р. справа № 804/8519/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Чепурнов Д.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2014 у справі за адміністративним позовом Прокурора Кіровського району м.Дніпропетровська в інтересах Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська до Комунального підприємства «Жилсервіс-5» про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Кіровського району м.Дніпропетровська 25.06.2014 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в інтересах Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська, в якому просив стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-5» заборгованість по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за квітень-травень 2014 року в сумі 203695гр30коп.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2014 позов задоволений.

В апеляційній скарзі КП «Жилсервіс-5» просить постанову суду скасувати та в позові відмовити. Посилається на те, що частина спірних сум вже була предметом судового розгляду у справі №804/9919/14. Інша частина сплачена підприємством, про що свідчать квитанції, які відповідач додав до апеляційної скарги. В обґрунтування причин неподання вказаних документів до суду першої інстанції, відповідач зазначив, що суд порушив норми процесуального права через ненадання відповідачу письмових матеріалів про суть пред'явленого позову.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КП «Жилсервіс-5» 18.04.2014 до податкового органу надано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за березень 2014 року, в якому відповідачем самостійно визначено суму єдиного внеску, що підлягає сплаті в розмірі 103788гр90коп.

Згідно пояснення позивача, з урахуванням часткової сплати в розмірі 3404гр84коп єдиного внеску за березень, заборгованість КП «Жилсервіс-5» по звіту від 18.04.2014 складає 100384гр06коп.

КП «Жилсервіс-5» 13.05.2014 до податкового органу надано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2014 року, в якому відповідачем самостійно визначено суму єдиного внеску, що підлягає сплаті у розмірі 103311гр24коп.

Наявність заборгованості відповідача підтверджено довідкою, наданою ДПІ в Кіровському районі м.Дніпропетровська та витягом з облікової картки платника податку.

Спірна заборгованість у розмірі 203695гр30коп станом на час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем не сплачена, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доказів сплати заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не надано, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 28 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач є платником єдиного внеску, а відтак повинен сплачувати вказаний внесок в порядку та в строки, визначені чинним законодавством.

Не заперечуючи проти обов'язку сплачувати єдиний внесок та фактично не зазначаючи обґрунтувань незгоди з висновками суду першої інстанції в цій частині, відповідач у своїй апеляційній скарзі зазначає дві обставини, за яких, на його думку, позов не підлягає задоволенню. Так, по-перше, частина спірних сум була предметом розгляду справи №804/9919/14, а по-друге, частина спірних сум була сплачена, що підтверджено квитанціями.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів виходить з наступного:

Як вбачається з постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2014 у справі №804/9919/14, якою відмовлено в позові КП «Жилсервіс-5», предметом розгляду даної справи було рішення ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська № від 26.06.2014 про застосування штрафних санкцій.

Предметом даної справи є стягнення заборгованості по єдиному соціальному внеску, а не застосування штрафних санкцій.

Посилаючись на часткову сплату спірних сум, відповідачем надано квитанції, проте, згідно вказаних квитанцій, копії яких долучені до апеляційної скарги, відповідачем здійснювалась сплата єдиного соціального внеску, нарахованого на фонд оплати праці за червень-липень 2014 року, тобто за ті періоди, які не є предметом розгляду даної справи. Більш того, частина долучених квитанцій датовані серпнем 2014 року, тобто свідчать про здійснення оплат вже після прийняття рішення.

Доводи КП «Жилсервіс-5» що окружним судом не була надана можливість надати докази в обґрунтування заперечень проти стягнення є безпідставними. Сторони належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. За клопотанням відповідача оголошувалась перерва для надання додаткових доказів.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилсервіс-5» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2014 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: Н.А. Олефіренко