Справа № 810/2855/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2855/14 Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

За участю секретаря судового засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 08.07.14р. у справі №810/2855/14 за позовом Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» до Вишгородської об'єднаної державної фінансової інспекції державної фінансової інспекції в Київській області про скасування вимоги в частині

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування пунктів 3.1., 3.2., 3.3., 3.4., 3.6., 4, 6, 7, 8 вимоги відповідача від 16.04.14р. №1716/848.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 08.07.14р. адміністративний позов задоволено частково: скасовано п.п.3.1-3.6, п.6-7, 8 вимоги Вишгородської об'єднаної державної фінансової інспекції від 16.04.14р. №1716/848 в частині зобов'язання позивача провести претензійно-позовну роботу по відшкодуванню зайво нарахованих та виплачених витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою в частині задоволених позовних вимог, ДФІ в Київській області подала апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати у цій частині постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що встановлені ревізією порушення відповідають фактичним обставинам справи та не спростовані позивачем.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу ДФІ в Київській області, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконання п.6.4.5.1 плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Київській області на 4 квартал 2013 року, відповідно до звернення Управління ДСБЕЗ ГУ МВС України в Київській області від 08.11.13р. №12/3125 та на підставі направлень на проведення ревізії від 06.12.13р. №284-286 та від 14.01.14р. №№4,6 виданих начальником Вишгородської об'єднаної державної фінансової інспекції в Київській області, ревізійною групою проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.02.12р. по 01.01.14р., за результатами якої складено акт від 13.03.14р. №17-31/03.

На підставі акта ревізії відповідачем винесено та направлено позивачу вимогу від 16.04.14р. №1716/848, зокрема, якою вимагалось від позивача:

- провести претензійно-позовну роботу щодо відшкодування зайво нарахованих та виплачених витрат на оплату праці, проведених з порушенням законодавства, а саме:

- внаслідок завищення посадових окладів на уму 154 055,02 грн. та провести перерахунок і відповідні звірки щодо сум ЄСВ по незаконно нарахованим та виплаченим сумах в розмірі 59 455,18грн. (п.п.3.1. вимоги);

- внаслідок нарахування та виплати доплати за фактично не відпрацьований час у зоні відчуження на суму 205 987,86 грн. та проведений перерахунок і відповідні звірки щодо сум ЄСВ по незаконно нарахованим та виплаченим сумах у розмірі 78 892,64 грн. (п.п.3.2. вимоги);

- зайво нарахованої та оплаченої надбавки за виконання особливо важливої роботи на певний термін працівникам ВК РЕМ та РДК «Екоцентр» на суму 37 422,57 грн. та провести перерахунок і відповідні звірки щодо сум ЄСВ по незаконно нарахованим та виплаченим сумах у розмірі 13756,54 грн. (п.п.3.3 вимоги);

- зайво нарахованої та оплаченої доплати за виконання особливо важливої роботи працівникам АУП та ЦОТЗ на суму 9 597, 01 грн. та провести перерахунок та відповідні звірки щодо сум ЄСВ по незаконно нарахованим та виплаченим сумах у розмірі 4 089,28 грн. (п.п.3.3. вимоги);

- зайвого нарахування та виплати винагороди за виконання робіт за цивільно-правовими угодами для інших юридичних осіб на суму 46 071 грн. та провести перерахунок та відповідні звірки щодо сум ЄСВ по незаконно нарахованим та виплаченим сумах у розмірі 15 986,64 грн (п.п.3.6. вимоги);

в іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та у розмірі встановленому ст. 133 - 136 КЗпП України.

відобразити в обліку дебіторську заборгованість за невиконані ремонтні роботи на загальну суму 49 806,22 грн. Провести претензійно-позовну роботу з підрядниками: Ставищенська госпрозрахункова філія ДСП «ЧСК» - 23 472,39 грн., ДП «Чоорнобильпроменергобуд» - 21 546,70 грн., Асоціація теплоенергетичних та монтажно-будівельних компаній - 4 787,13 грн. (п. 4 вимоги);

повести претензійно-позовну роботу щодо відшкодування коштів з ДАЗВ, 2-ДПРЗ м. Чорнобиль ГУ ДСНС України у Київський області та ДЗ «СМСЧ-16 МОЗ України», щодо яких здійсненні безпідставні витрати на наданих транспортних послуг на суму 5 992 188,53 гривень. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному покритті витрат сторонніх юридичних осіб на суму 5 992 188,53 грн., шкоду у порядку та у розмірі, встановленому ст. ст. 130-136 КЗпП (п.6 вимоги);

повести претензійно-позовну роботу щодо відшкодування коштів з 2-ДПРЗ м. Чорнобиль ГУ ДСНС України у Київський області, щодо якого здійснено безпідставні витрати на закупівлю паливно-мастильних матеріалів на суму 517 517,11 гривень. У іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному покритті витрат сторонніх юридичних осіб, шкоду у порядку та у розмірі, встановленому ст. ст. 130-136 КЗпП. (п.7 вимоги);

вжити заходи щодо відшкодування видатків, здійснених за рахунок загального та спеціального фондів державного бюджету на оплату заробітної плати за надання платних послуг на суму 932 612,43 грн., які повинні здійснюватись за рахунок власних коштів підприємства (п.8 вимоги).

Задовольняючи адміністративний позов у частині скасування вказаних пунктів вимоги ДФІ щодо зобов'язання позивача провести претензійно-позовну роботу по відшкодуванню зайво нарахованих та виплачених витрат, суд першої інстанції виходив з того, що орган державного фінансового контролю, виявивши порушення повинен відобразити таке порушення у акті та зобов'язати підконтрольну установу усунути порушення, а в разі невиконання вимоги - звернутися до суду

Колегія суддів не погоджується, що наведена обставина є підставою для скасування вимоги ДФІ у оспорюваній частині, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-XII від 26.01.93р., здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно) визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення, Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2939-XII, законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Таке коригування допускається у і спосіб спонукання підконтрольної організації до проведення претензійно-позовної роботи по відшкодуванню зайво нарахованих та виплачених витрат, адже претензійно-позовна робота являє собою комплекс юридичних дій, спрямованих на упорядкування господарських відносин, відновлення порушених майнових прав об'єкту контролю чи держави і може забезпечити безпосереднє врегулювання господарських спорів у добровільному порядку з метою попередження необґрунтованих і безспірних справ у судах та інших органах.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом .

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду України 20 травня 2014 року (справа № 21-93а14); від 15 квітня та 13 травня 2014 року (справи №№ 21-40а14, справа № 21-89а14 відповідно).

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Доводи позивача про пропуск строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції помилкові, з огляду на те, що вказана постанова суду була отримана відповідачем 14.08.14р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а/с 63, том ІІ), скерована на адресу суду апеляційної інстанції 22.08.14р., що підтверджується конвертом (а/с 67, том ІІ), тобто постанова суду першої інстанції оскаржена у межах десятиденного строку.

З огляду на викладене, колегія суду дійшла висновку про скасування постанови Київського окружного адміністративного суду від 08.07.14р. у справі №810/2855/14 у частині задоволених позовних вимог та у цій частині прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.195, 196, 202, 205, 207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 08.07.14р. у справі №810/2855/14 - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 08.07.14р. у справі №810/2855/14 в частині задоволених позовних вимог - скасувати та у цій частині прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

У іншій частині постанову Київського окружного адміністративного суду від 08.07.14р. у справі №810/2855/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Повний текст постанови складений: 18.05.15р.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Романчук О.М

Пилипенко О.Є.