Справа № 826/4960/15
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 травня 2015 року № 826/4960/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового проваджені адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві
про скасування висновку від 10.02.2015 року, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, в якому просила:

- скасувати висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану від 10.02.2015 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про внесення змін до актового запису про народження №1388 від 12.05.1999 року, складеного міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, а саме: змінити місце народження дитини з «м. Харків, Харківської області, Україна» на фактичне - «м. Київ, Україна»;

- зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві внести зміни до актового запису про народження №1388 від 12.05.1999 року, складеного міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, а саме: змінити місце народження дитини з «м. Харків, Харківської області, Україна» на фактичне - «м. Київ, Україна», з видачею нового свідоцтва про народження у відповідності до зміненого запису.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач неправомірно відмовив у внесенні змін до актового запису про народження її доньки - ОСОБА_2, оскільки вона народилась саме у м. Києві, і саме ці відомості мають бути відображені у її свідоцтві про народження. З метою відображення у паспорті громадянина України, який дочка позивача має незабаром отримати, правдивих відомостей, позивач звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про народження №1388, з проханням змінити місце народження ОСОБА_2 з «м. Харків, Харківської області, Україна» на «м. Київ, Україна». Проте, нею був отриманий висновок, яким позивачу було відмовлено у вчиненні зазначених дій, з посиланням на Правила внесення змін до актових записів цивільного сану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року№96/5. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, посилаючись на наявність документів на підтвердження факту народження ОСОБА_2 саме в м. Києві, позивач звернулась до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Від відповідача у справі витребувані документи на підставі яких вчинені оскаржувані дії.

В судовому засіданні позивач позов підтримала і просила його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, направив до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив про відсутність правових підстав для задоволення позову. У своїй заяві відповідач також виклав клопотання про здійснення розгляду справи у відсутність представника Відділу.

З метою отримання додаткових документів, необхідних для правильного вирішення даної справи, судом було постановлено відповідну ухвалу від 30.04.2015 року про витребування у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції належним чином засвідчені копії актового запису про народження №1388 від 12.05.1999 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_2 №1388 від 12.05.1999 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, а також документи, на підставі яких було вчинено актовий запис про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15 травня 2015 року до канцелярії суду у відповідь на ухвалу від 30.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції надано належним чином засвідчену копію актового запису про народження №1388 від 12.05.1999р. та повідомлено про внесення даного запису до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за №112216364.

У зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача, від якого надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність та витребувані судом документи, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

З огляду на повідомлені учасниками процесу обставини та наведені на їх обґрунтування доводи з врахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи і норми законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, суд при вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача виходить з наступного.

Основними нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини на момент їх виникнення, є Кодекс про шлюб та сім'ю України, наказ Міністерства юстиції Української РСР «Про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 19.04.1984р. №22/5 (далі по тексту - Порядок №22/5), Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010р. №2398-VI (далі по тексту - Закон України від 01.07.2010р. №2398-VI) та наказ Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» від 12.01.2011р. №96/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.01.2011р. за №55/18793 (далі по тексту - Правила №96/5).

Зі змісту преамбули та статті 1 Закону України від 01.07.2010р. №2398-VI вбачається, що цей Закон регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Однак, зазначений нормативно-правовий акт набрав чинності 27 липня 2010 року, а отже на момент складення актового запису про народження позивача відносини, що виникали під час реєстрації народження врегульовувались положеннями Кодексу про шлюб та сім'ю України, статтею 2 якого було закріплено, що цей Кодекс встановлює порядок і умови одруження, регулює особисті і майнові відносини, які виникають в сім'ї між подружжям, між батьками і дітьми, між іншими членами сім'ї, відносини, які виникають у зв'язку з усиновленням, опікою та піклуванням, прийняттям дітей на виховання, порядок і умови припинення шлюбу, порядок реєстрації актів громадянського стану.

Наведене також підтверджується і тим, що пунктом 4 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 01.07.2010р. №2398-VI передбачено визнання таким, що втратив чинність розділ V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюб та сім'ю.

Так, відповідно до положень зазначеного розділу Кодексу, народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміна прізвища, імені, по батькові підлягають реєстрації в державних органах реєстрації актів громадянського стану. Про зроблений запис акта громадянського стану видається відповідне свідоцтво.

Актові записи, вчинені в органах реєстрації актів громадянського стану, до спростування їх по суду є безспірними доказами посвідчуваних ними актів.

Відповідно до змісту статті 163 Кодексу про шлюб та сім'ю ( в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація народження провадиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них.

Аналогічна норма закріплена і у пункті 8 розділу ІІ Порядку №22/5. Також у пункті 12 названого Порядку зазначено, що реєстрація народження провадиться при пред'явленні:

а) довідки лікувального закладу про народження дитини. У виняткових випадках, при народженні дитини вдома без подання медичної допомоги, факт і час народження повинні бути підтверджені підписами двох свідків у графі «Документи, що підтверджують факт народження дитини» із зазначенням прізвища, імені, по батькові та місця проживання свідків;

б) документів, що посвідчують особу батьків (одного з батьків);

в) документа, який є підставою для внесення відомостей про батька дитини (свідоцтво про одруження, заява матері, спільна заява матері та батька або рішення суду про встановлення батьківства).

Саме реалізуючи наведені правові норми, позивач - ОСОБА_1 звернулась до Відділу по реєстрації новонароджених Відділу реєстрації актів громадського стану виконавчого комітету Харківської міської ради та на підставі її заяви 12 травня 1999 року було складено актовий запис №1388, в якому зазначено місце народження ОСОБА_2: «м. Харків, Україна». Правильність внесених до актового запису №1388 даних затверджена матір'ю ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на відповідному бланку.

Посилання позивача на те, що вона була змушена зареєструвати місце народжень доньки у місті Харкові з метою дотримання строку реєстрації її народження, суд до уваги не приймає, оскільки і статтею 163 Кодексу про шлюб та сім'ю, і пунктом 8 Порядок №22/5 закріплена можливість проведення реєстрації народження дитини за заявою одного з батьків та за місцем проживання такого. При цьому, як вбачається зі спірного актового запису, на момент реєстрації народження ОСОБА_2, місце проживання батьків визначено: АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, звертаючись за місцем свого проживання (перебування), позивач реалізувала надане їй законодавством України право вибору та визначилась з місцем народження своєї дитини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Відділ по реєстрації новонароджених Відділу реєстрації актів громадського стану виконавчого комітету Харківської міської ради склав актовий запис про народження №1388 від 12 травня 1999 року у повній відповідності до чинного на час вчинення такої дії законодавства України.

З огляду на встановлені судом обставини, які свідчать про правомірність дій Відділу по реєстрації новонароджених Відділу реєстрації актів громадського стану виконавчого комітету Харківської міської ради по складенню актового запису про народження №1388 від 12 травня 1999 року, в якому визначено місце народження ОСОБА_2 «м. Харків, Україна», суд не може визнати такими, що ґрунтуються на нормах законодавства доводи позивача про те, що основним первинним документом, який підтверджує факт народження та місце народження є довідка лікувального закладу, а не актовий запис.

Згідно абз.4 ст.9 Закону України від 01.07.2010р. №2398-VI актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Згідно частини 1 статті 19 Закону України від 01.07.2010р. №2398-VI повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров'я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування.

При цьому, відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 12 статті 92 Основного закону України встановлено, що виключно законами України визначаються організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

При цьому, Конституція України не передбачає право органів виконавчої влади застосовувати аналогію права або закону при вирішенні будь-яких питань, що належать до їх компетенції, а вимагає діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, з досліджених судом матеріалів вбачається, що в актовому записі про народження ОСОБА_2 №1388 від 12.05.1999 року визначено місце її народження «м. Харків, Україна». Враховуючи, що актовий запис про народження є первинним документом по відношенню до всіх інших документів, які видавались позивачці на його підставі, суд не вбачає за можливе зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису на підставі інших документів (дублікату медичного свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 17.03.2014р.).

Підстав для спростування актового запису про народження №1388 від 12.05.1999 року повністю або в частині судом під час розгляду справи не виявлено.

З огляду на викладене, суд визнає правомірним висновок Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві від 10.02.2015 року про відмову у внесенні змін до актового запису про народження і не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що із встановлених в судовому засіданні обставин справи вбачається, що поставлене позивачем питання слід вирішувати не в порядку адміністративного судочинства через оскарження висновків відповідача, а в порядку вирішення справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії розкриває глава 6 Цивільного процесуального кодексу України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. №5 (із змінами, внесеними постановою від 25.05.98 р. №15) «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128, 158-163, 167, 183-3, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про скасування висновку від 10.02.2015 року та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Н.А. Добрівська