Справа № 814/3173/14
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 р. Справа № 814/3173/14

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Желєзний І. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦМОНТАЖГРУП" на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦМОНТАЖГРУП" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправними дій по проведенню перевірки та включенню до автоматизованої системи інформації про результати перевірки, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

ТОВ "СПЕЦМОНТАЖГРУП" (далі також - Позивач, ТОВ) звернулося до суду з адміністративним позовом до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області (далі також - відповідач, ДПІ) про: визнання неправомірними дій по проведенню перевірки ТОВ "СПЕЦМОНТАЖГРУП", в результаті якої складено акт від 24.09.2014р. №3729/14-02-22-01/38395796 з питань правомірності формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток по взаємовідносинам з ПП "ЄВРОАЛЬЯНСБУД" () за травень 2014 року та правомірності формування податкових зобов'язань та доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток по взаємовідносинам з покупцями за роботи, які були придбані у ПП "ЄВРОАЛЬЯНСБУД" в травні 2014 року; визнання протиправними дій ДПІ щодо включення до автоматизованої системи за формою "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" (АІС "Податковий блок) інформації про результати перевірки ТОВ "СПЕЦМОНТАЖГРУП", оформленої актом перевірки від 24.09.2014 р.№3729/14-02-22-01/38395796; зобов'язання ДПІ вилучити з автоматизованої системи за формою "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" (АІС "Податковий блок) та інших електронних баз даних податкового органу інформації, внесену на підставі Акта документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "СПЕЦМОНТАЖГРУП" від 24.09.2014р. №3729/14-02-22-01/38395796; зобов'язання ДПІ відновити інформацію щодо податкових зобов'язань та податкового кредиту ТОВ "СПЕЦМОНТАЖГРУП" в розрізі контрагентів, яка існувала до оформлення акта документальної позапланової виїзної перевірки за формою "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" (АІС "Податковий блок) інформації про результати перевірки ТОВ "СПЕЦМОНТАЖГРУП", оформленої актом перевірки від 24.09.2014р. №3729/14-02-22-01/38395796.

Суд першої інстанції своєю постановою від 17 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовив.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦМОНТАЖГРУП" не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦМОНТАЖГРУП" посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в вересні 2014р. ДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦМОНТАЖГРУП" з питань правомірності формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток по взаємовідносинам з ПП "ЄВРОАЛЬЯНСБУД" () за травень 2014 року та правомірності формування податкових зобов'язань та доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток по взаємовідносинам з покупцями за роботи, які були придбані у ПП "ЄВРОАЛЬЯНСБУД" в травні 2014 року, результати якої оформлені актом перевірки від 24.09.2014р. №3729/14-02-22-01/38395796.

Будь-яких доказів на підтвердження суджень про незаконність проведеної контролюючим органом перевірки позивачем не надано.

За висновками, викладеними в акті (положення якого оскаржуються позивачем), суб'єктом господарювання завищено податковий кредит по безтоварним операціям з ПП "ЄВРОАЛЬЯНСБУД". Результати перевірки відображені відповідачем в АІС "Податковий блок".

Відповідно до ст.86 ПК України акт - це форма оформлення результатів перевірки. Поняття акта перевірки визначено Порядком оформлення результатів перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, а саме акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Отже, фактично в акті перевірки викладається суб'єктивна думка посадових осіб контролюючого органу, їх оціночні судження щодо наявності з боку платника порушень податкового та іншого законодавства. Акт перевірки сам по собі не породжує, не змінює та не припиняє права та обов'язків сторін. Висновки акта перевірки не є обов'язковими, а є лише суб'єктивною оцінкою посадової особи контролюючого органу.

В даному випадку, акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом відповідальності. Однією ж з ознак рішень, діянь суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і носять обов'язковий характер. Оспорюваний акт перевірки не є актом індивідуальної дії (рішення дія якого поширюється на конкретну особу), а його висновки не тягнуть за собою юридичних наслідків. В той же час, висновки ДПІ про порушення суб'єктом господарювання податкового законодавства є судження тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Запис у акті відомостей про підтвердження або не підтвердження реальності господарських операцій само по собі не породжує ніяких правових наслідків. Акт є лише документом, який може бути використаний як підстава при прийнятті інших управлінських рішень: винесення податкового повідомлення-рішення, притягнення до адміністративної відповідальності, звернення до суду, порушення або відмова в порушенні кримінальної справи.

Висновки акта перевірки не є обов'язковими для виконання суб'єктом господарювання.

Оцінка фактичних даних, викладених в акті перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб ДПІ щодо його складання, викладення у ньому висновків, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Таким чином, не можуть оспорюватися в адміністративному суді акти документальних перевірок, дії службових осіб, вчинені у процесі чи за результатами перевірок тощо, оскільки ці акти не мають обов'язкового характеру.

Разом з тим, із приписів п.61.1 ст.61, п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України слідує, що податковий контроль - це система заходів, що вживається контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів, перевірок та звірок.

Інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на них функції. Податкова інформація, зібрана у відповідності з вимогами Податкового кодексу України, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або їх посадовими (службовими) особами.

З цього вбачається, що внесення до автоматизованої системи "Податковий блок" - співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України" податкової інформації, отриманої внаслідок перевірки позивача, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, тобто є лише службовою діяльністю працівників ДПІ та сама по собі не створює для Товариства жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують обов'язкових юридичних наслідків.

Таким чином, в даному випадку у суду немає підстав втручатися у питання діяльності відповідача, які носять технічний характер, не мають обов'язкового характеру для суб'єкта господарювання та не спричиняють ніяких правових наслідків для позивача або його контрагентів.

Аналогічна правова позиція, зокрема, викладена у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 по справі №21-237а13 за позовом ОСОБА_4 до Державної фінансової інспекції у Волинської області.

На підставі матеріалів справи та оцінки представлених доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦМОНТАЖГРУП" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправними дій по проведенню перевірки та включенню до автоматизованої системи інформації про результати перевірки, зобов'язання вчинити певні дії є такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦМОНТАЖГРУП", - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦМОНТАЖГРУП" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправними дій по проведенню перевірки та включенню до автоматизованої системи інформації про результати перевірки, зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В. Семенюк