Справа № 826/760/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/760/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

18 травня 2015 року 08:32 справа №826/760/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Державної фінансової інспекції в місті Києві

до

Управління житлово-комунального господарства Печерської районної в місті Києві державної адміністрації

про

зобов’язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Державна фінансова інспекція в місті Києві (далі по тексту – позивач, ДФІ в м. Києві) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління житлово-комунального господарства Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (далі по тексту – відповідач, УЖКГ Печерської РДА в м. Києві), в якому просить зобов’язати відповідача вчинити дії, зокрема виконати пункти 2, 3 вимоги від 18 червня 2014 року №26-071-14-14/8247.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/760/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 15 квітня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача в судове засідання не прибув.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників відповідача 2 та третьої особи, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ДФІ в м. Києві на підставі пункту 1.2.6.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції у м. Києві на І квартал 2014 року, проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Управління житлово-комунального господарства Печерської районної в м. Києві державної адміністрації за період з 01 листопада 2010 року по 01 квітня 2014 року, за результатами якої складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності Управління житлово-комунального господарства Печерської районної в місті Києві державної адміністрації за період з 01 листопада 2010 року по 01 квітня 2014 року від 06 червня 2014 року №071-30/2102 (далі по тексту – акт ревізії).

В акті ревізії, зокрема встановлено порушення позивачем: пункту 3.3.12 наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 27 серпня 2000 року №174 “Про затвердження правил визначення вартості будівництва (ДБН Д.1.1-1-2000)”, внаслідок завищення обсягу виконання робіт з капітального ремонту асфальтного покриття, виконаних ІПП “НАІРІ” по актам приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2011 року по вул. Щорса, буд. 35 та буд. 37, Управлінням проведено зайвих виплат коштів державного бюджету по КПКВ 3501230 “Здійснення містом Києвом функцій столиці” за КЕКВ 2133 “Капітальний ремонт інших об’єктів” на загальну суму 18 595,27 грн.; пункту 3.3.12 наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 27 серпня 2000 року №174 “Про затвердження правил визначення вартості будівництва (ДБН Д.1.1-1-2000)”, внаслідок завищення обсягу виконання робіт з капітального ремонту сходових клітин, виконаних ТОВ “Кумсервіс” по актам приймання виконаних робіт за листопад 2011 року №б/н по вул. П. Мирного, за листопад 2011 року №б/н по вул. Гусовського, 12/7, за грудень 2011 року №б/н по вул. П. Мирного, 9-б Управлінням у 2012 році проведено зайвих виплат коштів місцевого бюджету по КТКВ 100102 “Капітальний ремонт житлового фонду місцевих органів влади” за КЕКВ 2131 “Капітальний ремонт житлового фонду” на загальну суму 4 312,00 грн.

З метою повного усунення виявлених ревізією порушень та попередження їх виникнення в подальшому, позивачем направлено відповідачу вимогу про усунення виявлених ревізією порушень від 18 червня 2014 року №26-071-14-14/8247 (далі по тексту – вимога).

Згідно вимоги ДФІ в м. Києві вимагає наступне: опрацювати матеріали ревізії та розглянути питання щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у допущенні порушень; стягнути кошти в сумі 18 595,27 грн. у відповідності до вимог чинного законодавства, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи з ІПП “НАІРІ”; стягнути кошти в сумі 4 312,00 грн. у відповідності до вимог чинного законодавства, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи з підрядною організацію ТОВ “Кумсервіс”.

Оскільки відповідачем не виконано в повному обсязі вимогу, а саме пункти 2, 3, ДФІ в м. Києві звернулась з позовом про зобов’язання УЖКГ Печерської РДА в м. Києві вчинити дії по виконанню цих пунктів.

Відповідач письмових заперечень проти позову до суду не надав.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред’явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Згідно статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні”.

Частиною першою статті 1 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов’язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов’язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб’єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов’язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб’єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Частиною другою статті 2 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно частини першої статті 4 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Статтею 8 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” передбачено, що орган державного фінансового контролю: 1) здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління об’єктами державної власності; цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах при складанні планових бюджетних показників; відповідністю взятих бюджетних зобов’язань розпорядниками бюджетних коштів відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); веденням бухгалтерського обліку, а також складанням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень; 2) розробляє пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому; 3) вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб; 4) здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на нього Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 частини першої статті 10 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” встановлено, що органу державного фінансового контролю надається право пред’являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Частиною другою статті 15 цього Закону визначено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов’язковими для виконання службовими особами об’єктів, що контролюються.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 10 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред’являти обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення, виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов’язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Слід зазначити, що Верховним Судом України неодноразово зверталась увага на наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов’язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилається на невиконання відповідачем пунктів 2, 3 вимоги, які ґрунтуються на необґрунтованих витратах відповідача та встановлених збитках, виявлених під час ревізії УЖКГ Печерської РДА в м. Києві.

Таким чином, в даному випадку ДФІ в м. Києві надається право вимагати відшкодування завданих збитків.

Водночас, позивачем пред’явлено позовну вимогу, яка не містить визначення конкретних осіб, до яких вимога повинна бути заявлена, відсутні посилання на конкретні дії, які повинні бути здійснені, тобто позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державній фінансовій інспекції в місті Києві відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко