Справа № 813/2546/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

20 травня 2015 року №813/2546/15

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Винниківської міської ради, за участю третьої особи - Головного управління юстиції у Львівській області про виконання рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року, накладення штрафу за ст.267 КАС України на посадових осіб, стягнення компенсації по індексації за невикористані відпустки з 2010-2015 р.р. і виплати середнього заробітку за період з 03.12.2010 р.-«по день вирішення суду в 2015 році», стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу й винесення судом окремої ухвали,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Винниківської міської ради, за участю третьої особи - Головного управління юстиції у Львівській області, в якій просить:

-«зобов'язати виконати негайно рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 року в частині поновлення на посаді заступника міського голови з питань соціально-економічних, ОСОБА_1 та видати належно оформлену трудову книжку, зобов'язати Винниківську міську раду сплатити всі соціальні внески за період 26.04.200 по 2015 рік в Пенсійний фонд України, сплатити пенсію в період з 28.10.2014 р. по день постановленого судом рішення державного службовця, видати всі необхідні документи для оформлення пенсії по інвалідності ІІ група для нарахування її»;

-«накласти штраф згідно ст.267 КАСУ на посадових осіб Винниківської міської ради, державного виконавця Головного управління юстиції по даній справі за бездіяльність та тривалий саботаж при виконанні рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 р.»;

-«стягнути компенсації по індексації за невикористані відпустки з 2010-2015 роки»;

-«стягнути виплату середнього заробітку за період з 03.12.2010 - по день вирішення суду в 2015 році»;

-«стягнути за моральну шкоду та не оформлення пенсії по інвалідності ІІ група своєчасно з Винниківської міської ради 50 000 тис.грн.»;

-«стягнути за правову допомогу 5 000 тисяч гривень з Винниківської міської ради»;

-«винести окрему ухвалу згідно ст.166 КАСУ в ГПУ Мінюст України Мінсоцполітики».

Згідно пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку із чим слід відмовити у відкритті провадження у даній справі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, втому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із ст.3 КАС України, у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч.1 ст.255, ч.2 ст.257 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Із матеріалів позовної заяви встановлено, що розпорядженням Голови Винниківської міської ради №17 від 26.04.2005 року позивача було звільнено із займаної посади на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Підставою звільнення позивача були допущені нею прогули в період з 28.03.2005 року по 22.04.2005 року, що підтверджувалось актами про відсутність на робочому місці без поважних причин.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2008 року у справі №2а-1041/08 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково: -визнано незаконним розпорядження Голови Винниківської міської ради №17 від 26.04.2005 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника міського голови з соціально-економічних питань, згідно п.4 ст.40 Кодексу Законів про працю України; -поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника міського голови м.Винники з соціально-економічних питань з 26.04.2005 року; зобов'язано Винниківську міську раду здійснити відповідні записи у трудовій книжці ОСОБА_1: про визнання недійсним попереднього запису про звільнення за п.4 ст.40 КЗпП України; про поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді заступника міського голови м.Винники з соціально-економічних питань з 26.04.2005 року; -стягнуно з Винниківської міської ради в користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 30 646, 56 грн.; -стягнуто з Винниківської міської ради в користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за період з 01.03.2004 р. по 01.03.2005 року та з 01.03.2006 року по 26.04.2005 року у розмірі 500,01 грн.; -стягнуто з Винниківської міської ради в користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн.; -стягнуто з місцевого бюджету Винниківської міської ради здійснені ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Позивач вважає, що рішення суду про її поновлення на посаді фактично не виконано, у зв'язку із чим звернулася з позовною заявою до адміністративного суду.

Відповідно до вимог ч.ч.9, 10 ст.267 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У такій заяві зазначаються: 1)найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2)ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3)ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4)ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5)номер адміністративної справи; 6)відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7)інформація про день отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання; 8)інформація про хід виконавчого провадження; 9)документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10)перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона фактично оскаржує бездіяльність відповідача в процесі виконання судового рішення - постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2008 року у справі №2а-1041/08, а також рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року в частині поновлення позивача на посаді, здійснення записів у трудовій книжці, стягнення матеріальної і моральної шкоди та компенсації судових й інших витрат, тощо.

Тобто, суть позовних вимог позивача, зводиться до оскарження дій та бездіяльності відповідача при виконанні судового рішення, яке набрало законної сили та підлягає виконанню.

Відтак, шляхом ініціювання іншого окремого судового спору (подання позовної заяви), позивач намагається вирішити питання належного виконання відповідачем судового рішення.

Проте, усі процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, вміщені у норми ст.ст.254-267 КАС України, якими не передбачено можливість вирішення в порядку позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.

Отже, в даному випадку вимоги ОСОБА_1 слід розглядати не в порядку окремого позовного провадження, а в порядку, визначеному ч.ч.9, 10 ст.267 КАС України, в особливому порядку судового контролю, оскільки в позовній заяві йдеться про оскарження рішення та бездіяльності відповідача, вчинених в ході виконання постанови у справі №2а-1041/08. При цьому, публічно-правовий спір вже вирішений судом в межах справи №2а-1041/08, правовідносини між сторонами є правовідносинами стягувача і боржника у виконавчому провадженні та не мають характеру спірних (публічно-правовий спір відсутній).

На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1, викладені у позовній заяві, не підлягають розгляду в порядку позовного провадження в адміністративному судочинстві, а мають розглядатись в порядку судового контролю за виконанням, зокрема, судового рішення у справі №2а-1041/08, визначеному нормами ч.ч.9, 10 ст.267 КАС України, тобто шляхом подання заяви в межах адміністративної справи №2а-1041/08.

Окрім того, як вбачається із змісту позовних вимог, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, а не як трактує позивач - «вимога щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за період з 03.12.2010 р.-«по день вирішення суду в 2015 році», що по своїй суті не є тотожними поняттями.

Загалом, право на компенсацію заробітку, втраченого за час виконання судового рішення про поновлення на роботі передбачено ст.236 Кодексу законів про працю України - у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Тож, вимога, що стосується невиконання постанови суду (як аналогічно і вимога про «стягнення компенсації по індексації за невикористані відпустки з 2010-2015 роки») заявлена у формі позовної заяви, як новий публічно-правовий спір, тобто не у спосіб, що передбачений законом.

Щодо позовної вимог про накладення штрафу в порядку ст.267 КАС України на посадових осіб відповідача, вважаю за необхідне зазначити, що в силу ч.1 та ч.2 ст.267 КАС України суддя своєю ухвалою може накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови штраф лише за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту.

Щодо вимоги позивача про постановлення окремої ухвали, то слід роз'яснити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Вказана норма закону дає можливість суду першої інстанції відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до юридичної відповідальності.

Окрема ухвала є реакцією на ті порушення, що не усуваються постановою, а також на причини й умови вчинення порушень для запобігання їх повторенню.

Також доцільним є звернути увагу позивача на те, що винесення окремої ухвали є правом суду, а не обов'язком.

На підставі наведеного, суддя, згідно з п.1 ч.1 ст.109 КАС України, відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст.109, 158-160, 165, 236, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Винниківської міської ради, за участю третьої особи - Головного управління юстиції у Львівській області про виконання рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року, накладення штрафу за ст.267 КАС України на посадових осіб, стягнення компенсації по індексації за невикористані відпустки з 2010-2015 р.р. і виплати середнього заробітку за період з 03.12.2010 р.-«по день вирішення суду в 2015 році», стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу й винесення судом окремої ухвали.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію даної ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Суддя Сасевич О.М.