Справа № 815/2262/15
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2262/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Дубовик Г.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Мітрофанової Н.О., (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного управління юстиції в Одеській області про скасування акту та припису, суд -

В С Т А Н О В И В:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління юстиції в Одеській області, в якому позивач просив суд:

- скасувати Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 14.10.2014 р. №61, складений Головним управлінням юстиції в Одеській області;

- скасувати припис про недопущення повторних порушень від 15.10.2014 р №27, винесений Головним управлінням юстиції в Одеській області.

В обґрунтування позову зазначено наступне, 26 вересня 2014 року арбітражним керуючим ОСОБА_1 було отримано Повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки від « 22» вересня 2014 року і Посвідчення на проведення позапланової невиїзної перевірки від « 22» вересня 2014 року №79. Відповідно до вказаних документів, підставою для здійснення перевірки став лист Головного управління юстиції в Одеської області від 30.04.2014 р. №10-18/3137 щодо неподання у встановлений строк арбітражним керуючим ОСОБА_1 документів обов'язкової звітності та доручення Міністерства юстиції України від 10.06.2014 №3305-0-32-14/13.2 про проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 з питання неподання у встановлений строк документів обов'язкової звітності. 22 вересня 2014 року Головним управлінням юстиції в Одеській області був прийнятий наказ № 562/03-07, яким призначено позапланову невиїзну перевірку арбітражного керуючого ОСОБА_1 у строк з 01.10.2014 р. до 03.10.2014 року. 17.10.2014 року арбітражним керуючим ОСОБА_1 було отримано акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 14.10.2014 р. №61, складений Головним управлінням юстиції в Одеській області, а 22.10.2014 року - отримано припис про недопущення повторних порушень від 15.10.2014 р. №27.

На думку позивача, позапланова невиїзна перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 була проведена з порушенням вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 14.10.2014 р. №61, та припис про недопущення повторних порушень від 15.10.2014 р. №27 підлягають скасуванню, оскільки перевірка призначена з обставин, що не передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідачем надано заперечення до адміністративного позову від 14.05.2015 року за вхід. № 11823 (а.с. 37-42), в яких зазначено, що Головне управління юстиції в Одеській області обґрунтовано мало підстави для призначення проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 з питання неподання у встановлений строк документів обов'язкової звітності за наявності доручення Міністерства юстиції України. При цьому, оскаржувані рішення прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства України.

В судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача з підстав, викладених в запереченнях до адміністративного позову, заперечувала проти задоволення адміністративного позову.

Судом встановлено, що на підставі наказу Міністерства юстиції України від 25.01.2013 р. № 175/5 ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 08.02.2013 р. № 88 без обмеження строку дії (а.с. 16).

Відповідно до вимог п.п. 2.15, 2.15.2, 4.2 Порядку № 1284/5 листом від 22.09.2014 року б/н арбітражному керуючому ОСОБА_1 направлено повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки від 22.09.2014 року № б/н (а.с.10), копію посвідчення на проведення позапланової невиїзної перевірки від 22.09.2014 р. № 79 (а.с. 11), запит про надання документів для проведення позапланової перевірки (а.с. 12-13).

14 жовтня 2014 року Головним управлінням юстиції в Одеській області оформлено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 61, яким встановлено порушення з боку позивача: абз. 16 ч. 2 ст. 41, п.7 ч.2 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п. 2.2 Порядку подання арбітражними керуючими (розпорядниками майна, керуючими санацією, ліквідаторами) обов'язкових відомостей (інформації), затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 18.01.2013 N 130/5 (а.с. 18-23).

У зв'язку із виявленими порушеннями 15 жовтня 2014 року Головним управлінням юстиції в Одеській області прийнято припис про недопущення повторних порушень № 27 (а.с. 25-26).

Зі змісту акту перевірки № 61 від 14.10.2014 року вбачається, що позапланова невиїзна перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 проведена на підставі листа Головного управлінням юстиції в Одеській області від 30.04.2014 року № 10-18/3137 щодо неподання у встановлений строк позивачем документів обов'язкової звітності, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 14), та доручення Міністерства юстиції України від 10.06.2014 №3305-0-32-14/13.2 про проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 з питання неподання у встановлений строк документів обов'язкової звітності (а.с. 15).

В адміністративному позові та в судових засіданнях позивач посилався на те, що така підстава для проведення перевірки як неподання у встановлений строк документів обов'язкової звітності, не відповідає вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі -Закон). Зокрема, в силу ст.106 Закону позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Позивач зазначає, що Порядком № 1284/5 розширено перелік підстав для проведення позапланової перевірки, що не узгоджується з вимогами Закону та прямо йому суперечить. Зважаючи на невідповідність Порядку, як підзаконного нормативно-правового акту, Закону, приписи якого покладені в основу оскаржуваного наказу, позивач вважає, що позапланова невиїзна перевірка діяльності арбітражного керуючого від 14.10.2014 р. №61, та припис про недопущення повторних порушень від 15.10.2014 р. №27 підлягають скасуванню.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 р. N 228 затверджено Положення про Міністерство юстиції України (далі - Мін'юст), відповідно до пункту якого Мін'юст є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін'юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної правової політики, політики з питань банкрутства та використання електронного цифрового підпису, з формування та забезпечення реалізації політики у сфері архівної справи, діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації, у сфері нотаріату, у сфері виконання кримінальних покарань, у сфері захисту персональних даних, у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

Міністерство юстиції України є державним органом з питань банкрутства.

Пунктами 3, 10 Положення N 228 передбачено, що Мін'юст здійснює державну політику з питань банкрутства у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Водночас, відповідно до підпункту 50 пункту 4 Положення N 228 Мін'юст як державний орган з питань банкрутства здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих.

Крім того, відповідно до статті 3 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" державний орган з питань банкрутства сприяє створенню організаційних, економічних, інших умов, необхідних для реалізації процедур відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, у тому числі процедур банкрутства державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків; організовує систему підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); установлює вимоги для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); здійснює інші передбачені законодавством повноваження.

З огляду на наявні повноваження та з метою деталізації та уточнення порядку реалізації державним органом з питань банкрутства вищенаведених положень Закону Мін'юстом прийнято наказ від 27.06.2013 р. N 1284/5, яким затверджено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Положеннями ст.3 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою визначені повноваження державного органу з питань банкрутства, прямо не передбачено право Мін'юсту здійснювати контроль за діяльністю арбітражних керуючих, проте, перелік повноважень не є вичерпними, зокрема, відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 3 Закону державний орган з питань банкрутства може здійснювати інші передбачені законодавством повноваження.

В той же час згідно пп. 50 п. 4 Положення N 228 Мін'юст відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Згідно абз.5 пункту 2.6 Порядку № 1284/5 підставою для проведення позапланової перевірки є неподання або подання не в повному обсязі в установлений строк арбітражним керуючим документів обов'язкової звітності або виявлення недостовірності даних у документах обов'язкової звітності, поданих арбітражним керуючим.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження свідчить, що встановлення таких підстав для проведення позапланової перевірки діяльності арбітражних керуючих не виходить за межі вимог Закону, оскільки відповідно до вимог статей 102, 103 цього Закону та Положення № 228, Мін'юст, як державний орган, який здійснює державну політику з питань банкрутства, організовує систему підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), установлює вимоги для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та за результатами складеного кваліфікаційного іспиту видає офіційний документ (свідоцтво), який надає право особі здійснювати діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), про що вносить запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Таким чином, якщо орган наділений повноваженнями видавати документ дозвільного характеру на здійснення певних функцій, цей же орган має право і контролювати дотримання вимог закону при здійсненні цих функцій особою, яка отримала такий дозвіл.

Окрім того, оскільки Мін'юст відповідно до абзацу 16 частини першої статті 1 Закону є учасником у справі про банкрутство, користується процесуальними правами та несе процесуальні обов'язки учасника у справі про банкрутство (пп. 50 п. 4 Положення N 228), і як учасник у справі, у разі виявлення ознак невиконання чи неналежного виконання арбітражним керуючим покладених на нього обов'язків, може ініціювати перевірку діяльності арбітражного керуючого.

Вказана позиція підтверджується нормами ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", якою передбачено, що підставами для здійснення позапланових заходів державного нагляду є виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів.

Більш того, суд зазначає, що в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа № 826/17472/14 арбітражного керуючого до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб - всеукраїнської саморегулівної організації арбітражних керуючих «Асоціація антикризового менеджменту», громадської організації «Всеукраїнська самоврядна організація фахівців конкурсного процесу» про визнання протиправними, такими, що не відповідають нормативно-правовим актам вищої юридичної сили та нечинними з моменту прийняття: абзаців 6, 7 та 8 підпункту 2 пункту 1; абзаців 1, 2 та 3 підпункту 3 пункту 3; пункту 6 змін до Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затверджених наказом Міністерства юстиції України №1446/5 від 01.09.2014р., зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02.09.2014р. за №1052/25829.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від по справі № 826/17472/14 від 13 січня 2015 року, що набрала законної сили згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду 08.04.2015 року, в задоволенні позовних вимог арбітражного керуючого відмовлено повністю.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В Постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від по справі № 826/17472/14 суд дійшов, також, висновку, що якщо орган наділений повноваженнями видавати документ дозвільного характеру на здійснення певних функцій, цей же орган має право і контролювати дотримання вимог закону при здійсненні цих функцій особою, яка отримала такий дозвіл.

Таким чином, з урахування норм чинного законодавства та враховуючи постанову суду по справі № 826/17472/14, що набрало законної сили, покладені в основу даного адміністративного позову доводи позивача про невідповідність приписів Порядку № 1284/5 вимогам Закону є безпідставні та не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Поряд із тим, вирішуючи справу, суд враховує, що за результатами опрацювання наданих арбітражним керуючим ОСОБА_1 до ГУЮ в Одеській області обов'язкових відомостей (інформації) для їх внесення до Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, встановлено неподання у встановлений строк документів обов'язкової звітності, що слугувало фактичною підставою для проведення перевірки та винесення припису, що повністю підтверджується матеріалами справи та фактично не заперечувалося позивачем в судовому засіданні.

Таким чином, ГУЮ в Одеській області обґрунтовано мало підстави для проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 у зв'язку із неподанням ним у встановлений строк документів обов'язкової звітності згідно з абз.5 пункту 2.6 Порядку № 1284/5.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Так, суд зазначає, що акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій, адже являється службовим документом, який стверджує факт здійснення контролю і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог чинного законодавства.

Таким чином, акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 14.10.2014 р. №61 не є рішенням суб'єкта владних повноважень, який би породжував певні правові наслідки, був спрямований на регулювання тих чи інших відносин і мав обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, й тому акт перевірки не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи наявні матеріали справи та встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги арбітражного керуючого ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного управління юстиції в Одеській області про скасування акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 61 від 14.10.2014 року та припису про недопущення повторних порушень № 27 від 15.10.2014 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 20.05.2015 року.

Суддя Вовченко O.A.

В задоволенні адміністративного позову арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного управління юстиції в Одеській області про скасування акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 61 від 14.10.2014 року та припису про недопущення повторних порушень № 27 від 15.10.2014 року - відмовити.

20 травня 2015 року.