Справа № 509/619/15-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 509/619/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бочаров А.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря - Авраменка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області про визнання вимоги неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13.02.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області про визнання неправомірною вимоги відповідача надати докази існування інвалідності у її сина до 6 років для призначення їй, як матері інваліда з дитинства, дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу; зобов'язати відповідача призначити їй, як матері інваліда з дитинства, дострокову пенсію за віком відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення та п. 3 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати відповідача призначити їй надбавку до пенсії за віком на непрацездатного члена сім'ї - ОСОБА_3 в розмірі соціальної пенсії, передбаченої для відповідної категорії непрацездатних.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.03.2015 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі позивачка посилається на те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги надані нею докази, а саме - документи щодо здоров'я її сина. Крім того, апелянт зазначає, що фактом присвоєння її сину інвалідності з дитинства ІІ групи є висновок МСЄК (довідка до акту огляду МСЄК № 1536б від 23.11.2010 року), де зазначається, що ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства.

Також ОСОБА_2 вважає безпідставним висновок Одеського обласного психоневрологічного диспансеру від 11.06.2013 року, в якому зазначається про те, що можна вважати, що хвороба, якою страждає її син не мала місця до досягнення ним 6-річного віку, оскільки, на її думку, факт інвалідності з дитинства її сина було встановлено Одеською психіатричною спеціалізованою медико-соціальною експертною комісією № 2, а не Одеським обласним психоневрологічним диспансером.

На підставі викладеного ставиться питання про скасування постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.03.2015 року та постановлення нової, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього Серії НОМЕР_1 (а.с. 22).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 2-18 ОД № 059675, ОСОБА_3, за наслідками повторного огляду, встановлена друга група інвалідності та визнано його інвалідом з дитинства (а.с. 21).

15.12.2014 року ОСОБА_2 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області із заявою про призначення їй дострокової пенсії за віком як матері дитини-інваліда.

Листом від 29.12.2014 року № 44/0-01 Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області повідомило заявницю про те, що згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, визнання особи інвалідом з дитинства засвідчується випискою з акту огляду в МСЕК або медичним висновком закладів охорони здоров'я, або посвідченням одержувача допомоги, або довідкою органу, що призначає допомогу про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, надається відповідний висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Також у вказаному листі зазначено, що 29.05.2013 року, за проханням заявниці, Управлінням ПФУ в Овідіопольському районі Одеської області було зроблено запит до Одеського обласного психоневрологічного диспансеру № 2 із проханням надати висновок, що свідчить про час настання хвороби ОСОБА_3 На вказаний запит від лікарсько-консультаційної комісії надійшла відповідь про те, що на підставі аналізу медичної документації, яка є у ООПНД, хвороба ОСОБА_3 не мала місця до 6-річного віку.

Не погоджуючись з відмовою Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області в призначенні дострокової пенсії за віком, ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з вказаним позовом.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, зважаючи на наступне:

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.26 цього ж Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно з пунктом 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за № 1566/11846; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок) визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги.

У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

З урахуванням вказаних норм колегія суддів дійшла висновку про те, що мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-ІV, у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, на запит Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області до Одеського обласного психоневрологічного диспансеру про надання висновку (ООПНД), що свідчить про настання інвалідності до досягнення особою 6-ти років на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що в подальшому призвело до інвалідності, Одеський обласний психоневрологічний диспансер надіслав лист від 11.06.2013 року № 24 за підписом голови ЛКК, в якому зазначено, що на підставі наявної в ООПНД медичної документації, можна вважати, що захворювання, яким страждає ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та яке призвело до інвалідності, не мало місця до шестирічного віку.

Таким чином, висновком лікарсько-консультаційної комісії не було підтверджено, що ОСОБА_3 мав медичні показання для визнання його дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

У зв'язку з отриманням вказаного листа ЛКК ООПНД та не підтвердженням того факту, що ОСОБА_3 мав медичні показання для визнання його дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, Управлінням Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області і було відмовлено ОСОБА_2 у призначенні дострокової пенсії за віком.

Таким чином, в даному випадку не встановлено обставин, які б свідчили про те, що син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 мав медичні показання для визнання його дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, то відсутні правові підстави для визнання протиправною відмови Управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області щодо дострокового призначення ОСОБА_2 пенсії за віком.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 27.05.2014 року у справі № 21-133а14.

Що стосується позовної вимоги про визнання неправомірною вимоги відповідача надати докази існування інвалідності у її сина до 6 років для призначення позивачці, як матері інваліда з дитинства, дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу, колегія суддів також вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки обов'язкова наявність висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку для дострокового призначення пенсії матері такої дитини передбачена нормами чинного законодавства, відповідно до яких і діяв відповідач у даному випадку.

Крім того, колегія суддів вважає, що не підлягає задоволенню і позовна вимога про зобов'язання відповідача призначити позивачці надбавку до пенсії за віком на непрацездатного члена сім'ї - ОСОБА_3 в розмірі соціальної пенсії, передбаченої для відповідної категорії непрацездатних, оскільки така вимога заявлена передчасно, т.я. пенсію позивачці призначено ще не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Однак, заявляючи позовну вимогу про зобов'язання відповідача призначити надбавку до пенсії за віком на непрацездатного члена сім'ї - ОСОБА_3 в розмірі соціальної пенсії, передбаченої для відповідної категорії непрацездатних, ОСОБА_2 не зазначено, в чому, в даному випадку, полягає порушення її особистих прав, свобод та інтересів, а вказана вимога заявлена на майбутнє.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв