Справа № 814/4851/13-а
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.
29 квітня 2015 року Справа № 814/4851/13-а

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомвійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

доОСОБА_1 , АДРЕСА_2

простягнення завданих державі збитків у розмірі 221294,70 грн.,
В С Т А Н О В И В:

Позивач військова частина НОМЕР_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення завданих державі збитків у розмірі 221294,70 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач вчинив злочин у сфері службової діяльності і спричинив матеріальну шкоду.
Відповідач заперечив проти позову і зазначив, що майно, про втрату якого вказує позивач, в подальшому отримано військовою частиною і нестачі виявлено не було, що підтверджується актом ревізії фінансово-господарської діяльності позивача від 24.10.2008 р. В подальшому відбувався рух автомобільного майна, а тому нестача могла виникнути внаслідок неналежного виконання службових обов`язків іншими особами (а. с. 66а-66в).
Сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Вислухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задоволенню, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що відповідач проходив військову службу за контрактом на посаді начальника сховища відділу зберігання стрілецької зброї військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "прапорщик".
05.11.2007 р. відділом забезпечення Центрального автомобільного управління Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 , що дислокується по вул. Дегтярівська, 28-А, м. Київ) видано наряд № 76/НЗ, відповідно до якого військова частина НОМЕР_1 мала отримати у військовій частині НОМЕР_3 , що дислокувалась у АДРЕСА_3 автомобільні ремонтні комплекти № 3 до автомобілів МАЗ-500, ГАЗ-53 та КРАЗ-255, а всього 6 автомобільних ремонтних комплектів 1 категорії, тобто таких, що не використовувались за призначенням.
13.11.2007 р. командир військової частини НОМЕР_1 уповноважив відповідача одержати та доставити вказане в наряді військової частини НОМЕР_2 від 05.11.2007 р. № 76/НЗ майно до частини, у зв`язку з чим видав останньому довіреність.
14.11.2007 р. за нарядом військової частини НОМЕР_2 05.11.2007 р. № 76/НЗ на підставі довіреності серії ЯОИ № 045803 відповідач як приймач військової частини НОМЕР_1 одержав зі складу військової частини НОМЕР_3 у АДРЕСА_3 автомобільні ремонтні комплекти № 3 до автомобілів МАЗ-500, ГАЗ-53 та КРАЗ-255, а всього 6 автомобільних ремонтних комплектів 1 категорії, тобто таких, що не використовувались за призначенням.
Безпосередньо після одержання зазначеного майна, на території військової частини НОМЕР_3 відповідач як приймач військової частини НОМЕР_1 , тобто військова службова особа, недбало ставлячись до військової служби, безпідставно розраховуючи, що громадянин ОСОБА_2 , уповноважений на транспортування, як перевізник одержаних матеріальних засобів, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не встановив особу цього перевізника, не перевірив наявність у нього повноважень на перевезення військового майна, безпідставно, без складання товарно-супровідних документів, здав ОСОБА_2 частину одержаного ним за нарядом військової частини НОМЕР_2 від 05.11.2007 р. № 76/НЗ військового майна, а саме: 1 автомобільний ремонтний комплект № 3 до автомобіля МАЗ-500, 1 автомобільний ремонтний комплект № 3 до автомобіля ГАЗ-53, 1 автомобільний ремонтний комплект № 3 до автомобіля КРАЗ-255, а всього 3 автомобільні ремонтні комплекти 1 категорії, тобто таких, що не використовувались за призначенням.
Безпідставно видане відповідачем сторонній особі перелічене військове майно на загальну суму 77202,36 грн. до військової частини НОМЕР_1 доставлено не було.
Позивач надав суду довідку визначення вартості автомобільного майна, яке не довезено відповідачем (а. с. 46). Загальна сума нестачі майна з урахуванням повернутого в ході досудового слідства складає 82675,54 грн., з урахування кратності 221294,70 грн.
Згідно з п. 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р. № 243, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі недостачі військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, а також їх дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину.
Відповідно до Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.1995 р. № 880, нестача або розкрадання агрегатів, запасних частин, інструментів і приладдя до автомобільної техніки усіх марок відшкодовується у трикратному розмірі до їх вартості.
Факт спричинення збитків державі в особі військової частини НОМЕР_1 в повному обсязі знайшов своє відображення під час досудового та судового розгляду справи № 1407-1332/2012 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області, у зв`язку з чим під час винесення постанови, яка не оскаржувалась та не скасовувалась, вину відповідача у вчиненні злочину а також спричинення державі збитків доведено сукупністю зібраних доказів в повному обсязі (а. с. 6-13).
За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 11 КАС).
Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч. 3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) завдані збитки в розмірі 221294,70 грн. на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 .

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська