Справа № 754/9606/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Київ К/800/9499/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Леонтович К.Г.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про переведення на пенсію державного службовця зі зменшенням пенсійного віку та визнання протиправною відмови в нарахуванні йому даної пенсії.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції у справі, ОСОБА_3 подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 має загальний страховий стаж понад 30 років, з яких 25 років ( без врахування до стажу державної служби 4-х років навчання в Київському інституті народного господарства) - на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

Позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідною копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

З 15.10.2008 року позивач отримує пенсію за віком, призначену із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

05.12.2012 року ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва з заявою щодо переведення на пенсію державного службовця на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про державну службу», Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Своїм листом № 114/06-1 від 23.01.2013 року Управління Пенсійного фонду України у м. Києві відмовило ОСОБА_3 в задоволенні його заяви, оскільки він не досяг пенсійного віку для призначення пенсії державного службовця.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.10.2012 року по справі за заявою ОСОБА_3, зацікавлена особа: управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, про встановлення факту, встановлено, що період роботи ОСОБА_3 на посадах в органах державної податкової служби зараховується до стажу державної служби при призначенні пенсії.

Таким чином, на час звернення з даним позовом до суду першої інстанції стаж позивача на посадах державної служби становить 25 років.

Натомість, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва з заявою щодо переведення на пенсію державного службовця) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Для досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої 37 статті Закону України «Про державну службу», право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народились по 31.12.1952 року; 60 років 6 місяців - які народились з 01.01.1953 року по 31.12.1953 року; 61 рік - які народилися з 01.01.1954 року по 31.12.1954 року; 61 рік 6 місяців - які народились з 01.01.1955 року по 31.12.1955 року.

Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що оскільки з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший позивач звернувся 05.12.2012 року, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, яке діяло на момент звернення.

Позивач народився 06.10.1958 року, його пенсійний вік відповідно до Закону України «Про державну службу» для отримання такого виду пенсії має становити 62 роки, однак на даний момент позивач не досяг пенсійного віку.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що у даному випадку йому належить призначити пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» на пільгових умовах із зниження пенсійного віку з урахуванням статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стаття 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» регулює питання надання пенсії особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Статтею 49 цього Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Таким чином, пільга, встановлена статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовується для призначення державних пенсій, а тому не розповсюджується на пенсії, призначені за Законом України «Про державну службу».

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: