Справа № 667/912/15-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 р. Справа № 667/912/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Черниш О.Л.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.,

суддів - Градовського Ю.М.,

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И ЛА

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні в частині відмови ОСОБА_2 в зарахуванні до стажу роботи періоду з 07.04.1986 року по 31.12.1990 року за період роботи в районах Крайньої Півночі, виходячи з обрахунку одного року роботи за один рік і шість місяців роботи в цій місцевості; визнати протиправними та скасувати протокол (рішення) №9 від 21.01.2015 року засідання Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_2 періоду з 07.04.1986 року по 31.12.1990 року за період роботи в районах Крайньої Півночі, виходячи з обрахунку одного року роботи за один рік і шість місяців роботи в цій місцевості; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні зарахувати до стажу роботи ОСОБА_2 періоду з 07.04.1986 року по 31.12.1990 року за період роботи в районах Крайньої Півночі, виходячи з обрахунку одного року роботи за один рік і шість місяців роботи в цій місцевості.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 березня 2015 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у місті Херсоні про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, - задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у місті Херсоні зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, яка дає право на призначення пенсії, при призначенні ОСОБА_2 пенсії, період роботи з 07.04.1986 року по 31.12.1990 року, як період роботи в районах Крайньої Півночі з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 29 грудня 2014 року звернувся до УПФУ в м. Херсоні із заявою про призначення йому пенсії із скороченням пенсійного віку на один рік, відповідно до ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

УПФУ в м. Херсоні 21.01.2015 року відмовлено у призначенні пенсії, що було оформлено рішенням комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням(перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства про пенсійне забезпечення.

Комісія відмовила позивачу у призначенні пенсії з 29.12.2014 року як працівнику, зайнятому на підземних гірничих роботах та в металургії згідно ст.14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення" за відсутністю необхідного стажу на підземних роботах 9 років, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення 51 року.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за трудовим договором протягом більше 5 років документально підтверджений.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років,

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що у випадках, коли законодавством однієї з Сторін, що домовляються, передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, при призначенні пенсії по старості (за віком) на території даної держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", - період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" встановлено, що пільги по обчисленню стажу роботи (один рік за півтора) надавались переведеним, направленим або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і місцевості, прирівняні до цих районів, з інших місцевостей країни, за умови, що вказані працівники заключили трудові договори на роботу в цих районах на термін п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Пунктом 3 Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до Переліку районів Крайньої Півночі та місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР, як в редакції від 10 листопада 1967 року № 1020, так і в новій редакції від 3 січня 1983 року № 12, до районів Крайньої Півночі та місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі входять Селемеджинський та Зейський район Амурської області, а Якутська АРСР входить повністю до районів Крайньої Півночі, незалежно від районів.

За приписами п. 5 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

За таких обставин, коли факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за трудовим договором протягом більше 5 років документально підтверджений, зокрема, записами в трудовій книжці, довідками, то суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Отже, постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 197, ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні - залишити без задоволення, а постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В.Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко