Справа № 636/1486/15-а
Суддя: Панаід І. В.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №636/1486/15-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді - Панаід І.В.

при секретарі - Шиковій К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з адміністративним позовом до Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить суд: визнати незаконною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення серії АА №180413 від 24.03.2015 року, винесену начальником Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області Довжич В.Ф., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень за порушення ч. 4 ст. 165 -1 КУпАП зі змінами та доповненнями. Провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати.

Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд позов задовольнити.

Представник Відповідача - Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв про відкладення судового засідання не подавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 128 КАС України.

Судом встановлено, що 24 березня 2015 року відносно ОСОБА_1 начальником Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області Довжич В.Ф., було винесено постанову АА №180413, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 680 грн., за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з чим позивач не погодилась, вважаючи дії начальника Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області незаконними, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, згідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зобов'язані перевірити оскаржене рішення на предмет прийняття його на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, тобто відповідач повинен довести суду правомірність складання вищезазначеної постанови, таким чином відповідачем не виконано обов'язку, покладеного на нього законом.

При цьому, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не надано до суду доказів, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та, якими б спростовувались обставини, на які посилається позивач.

У зв'язку з вищевикладеним, не були забезпечені всебічність, повнота і об'єктивність з'ясування обставин по справі та вирішення її у відповідності із законом.

Отже, матеріали справи не містять доказів правопорушення з боку позивача, який, у свою чергу, будь-які порушення зі свого боку заперечує, а можливість зібрання таких доказів втрачена, так як відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається, що позивач був не згоден з наявністю факту вчинення ним відповідного правопорушення, суд вважає, що сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Крім цього, ч. 4 ст.165-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому в самій постанові зазначено, що ОСОБА_1 несвоєчасно сплатила нарахований за відповідні календарні місяці єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 1405,51 грн., що є значно меншою ніж триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 165-1 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, приймаючи до уваги приписи ч.ч.1 та 3 ст.2, ч.2 ст.71 КАС України, суд вважає, що приймаючи постанову по справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв з порушенням норм КУпАП, що регламентують порядок притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, тому позовні вимоги є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, на підставі викладеного вище, керуючись ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст. 7, 9, ч. 4 ст. 165-1, ст. 234-2 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення серії АА №180413 від 24.03.2015 року, винесену начальником Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області Довжич Віталієм Федоровичем, відповідно до якої притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень за порушення ч. 4 ст. 1651 КУпАП зі змінами та доповненнями.

Провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 73 грн.08 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подання протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя -