Справа № 826/3189/15
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3189/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

14 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 25 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам-Билдинг-Транс" до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії. Свої позовні вимоги мотивував тим, що подавав податкові декларації з податку на додану вартість протягом 2013 - 2014 років, які підтверджують своєчасність декларування податкового зобов'язання з ПДВ та визначення суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету. Просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві і про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» від 10 жовтня 2014 року № 333/26-56-15-01-35; - зобов'язати ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві поновити реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» з дати його анулювання.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 25 березня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м.Києві від 10 жовтня 2014 року № 333/26-56-15-01-35 про анулювання свідоцтва платника ПДВ.

В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кам-Билдинг-Транс» () зареєстровано як юридична особа за адресою: 04208, місто Київ, проспект Георгія Гонгадзе, будинок 5-а.

Відповідно до рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві від 20 жовтня 2014 року №333/26-56-15-01-35 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам-Билдинг-Транс» () анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість на підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України у зв'язку з тим, що особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам необхідно зазначити наступне.

Відповідно до підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Згідно з пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України, анулювання реєстрації на підставі, на підставах, визначених у підпунктах "б" -"и" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного органу державної податкової служби. Свідоцтво про реєстрацію платника податку вважається анульованим з дати анулювання реєстрації платника податку.

Наведені правові норми свідчить, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України можливе лише за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

В свою чергу такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою підрозділу оподаткування юридичних або фізичних осіб про подання/неподання платником податку на додану вартість декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів суд встановив, що протягом 2013 та 2014 років позивачем щомісяця подавались податкові декларації з податку на додану вартість разом з додатком 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів", які згідно квитанцій № 2 приймались податковим органом без зауважень (аркуш справи 16 - 151).

Дослідивши наведені податкові декларації встановлено, що у рядках 6 (загальний обсяг постачання) позивачем щомісяця декларувався відповідний обсяг постачання.

Вищезазначена інформація спростовує доводи відповідача щодо не подання платником податків протягом 12 послідовних податкових місяців контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

При цьому, не можливо погодитися із посиланнями відповідача на висновки акту від 15 серпня 2014 року №577/26-51-22-03/38473732 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Фор Хелп» () за період з 01 березня 2014 року по 30 червня 2014 року та викладені в податковій інформації про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» від 16 жовтня 2014 року №2172/26-56-22-01-11/38537020 з огляду на таке.

Відповідно до абзацу 1 та 2 пункту 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22 грудня 2010 року № 984 (далі по тексту Порядок № 984) результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Тобто акт перевірки за своєю правовою природою є службовим документом та який містить висновки податкового органу щодо результатів перевірки, не є актом державного чи іншого органу в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки такий акт не породжує жодних правових наслідків, що спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і не має обов'язкового характеру для платника податків, який перевірявся, а висновки податкового органу не порушують прав позивача

Враховуючи викладене, акт перевірки, складений органом державної податкової служби, не є нормативно-правовим актом або правовим актом індивідуальної дії, не є рішенням суб'єкта владних повноважень, оскільки не встановлює, не змінює та не припиняє жодних прав та обов'язків.

В свою чергу, юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Також, необґрунтованими є посилання відповідача на відсутність за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам-Билдинг-Транс», оскільки згідно спірного рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 20 жовтня 2014 року № 333/26-56-15-01-35 анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість на підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, який не визначає факт відсутності платника податків за місцезнаходженням як підставу для скасування свідоцтва платника ПДВ. Доказів на підтвердження вказаної інформації суду не надано, а сама по собі податкова інформація не має юридичної особи.

Таким чином, ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» за період з березня 2013 року по грудень 2013 року та з січня 2014 року по серпень 2014 року подавало до податкового органу декларації з податку на додану вартість, які містять показники про наявність постачання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання; в свою чергу відповідач не надав суду доказів на підтвердження зворотного.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2014 року у справі №К/9991/70070/12, від 07 липня 2014 року у справі №К/9991/35258/11.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 20 жовтня 2014 року №333/26-56-15-01-35 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам-Билдинг-Транс» () є протиправним і підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов'язання ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м.Києві поновити реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Кам-Билдинг-Транс» з дати його анулювання необхідно зазначити, що відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного кодексу України предметом розгляду справи по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.

Тобто, звернення особи з відповідними позовними вимогами повинно бути направлено на відновлення порушеного права.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м.Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 25 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 19 травня 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 14 травня 2015 року.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.