Справа № 820/4532/15
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 травня 2015 р. № 820/4532/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути кошти з ОСОБА_1 (код: НОМЕР_1), а саме 1905,22 грн. на розрахунковий рахунок 0007, банк ГУДКСУ у Харківській Області, МФО 851011, отримувач УДКСУ у Московському районі м. Харкова, ГУДКСУ у Харківській області, код отримувача 37999607, код платежу 14010100, назва платежу: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1905,22 грн., що виник внаслідок несплати в установлений строк грошового зобов'язання, самостійно визначеного платником податків, а саме, на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування. Відповідачем самостійно не сплачено узгодженої суми податкового зобов'язання.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без участі представника.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, відповідно до положень ст.41, ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на податковому обліку як фізична особа - підприємець в Державній податковій інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області з заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до вимог п. 293.2. ст. 293 Податкового кодексу України, ОСОБА_1 обрана фіксована ставка єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування для другої групи платників єдиного податку - 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно облікової картки ОСОБА_1, у відповідача внаслідок несплати в установлений строк грошового зобов'язання, самостійно визначеного платником податків, виникла заборгованість податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1905,22 грн., з урахуванням уже сплаченого.

Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області було вжито заходи, передбачені законодавством України щодо погашення даного боргу. Зокрема, на адресу ФОП ОСОБА_1 надіслана вимога форми «Ф» №1486-25 від 18.11.2014 року, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожний зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України, встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 293.2. статті 293 Податкового кодексу України передбачено, фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно п. 294.1. ст. 294 Податкового кодексу України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік.

Відповідно до п. 295.1. ст.295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.

Згідно п. 295.2. ст. 295 Податкового кодексу України, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Частиною 2 п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Відповідно до ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 87.11. ст. 87 Податкового Кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Як вбачається з ідентифікаційних даних, підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинена за власним рішенням, про що 10.03.2015 року зроблено запис.

Відповідно до п.п.65.10.8 п.65.10 ст.65 Податкового кодексу України, внесення до Державного реєстру запису про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця чи незалежної професійної діяльності фізичної особи здійснюється у разі, зокрема, анулювання чи скасування згідно із законодавством свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на провадження підприємницької або незалежної професійної діяльності, - з дати такого анулювання чи скасування.

Державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

У разі коли після внесення до Державного реєстру запису про припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізична особа продовжує провадити таку діяльність, вважається, що вона розпочала таку діяльність без взяття її на облік як самозайнятої особи.

Відповідно до абз. 2 п. 97.3 ст.97 Податкового кодексу України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Відповідно до п. 97.4.3 п.97.4 ст.97 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків, стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа.

Таким чином, Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області здійснено заходи по стягненню податкового боргу платника податків, передбачені діючим законодавством, але вони не призвели до погашення податкового боргу, загальна сума податкового боргу в розмірі 1905,22 грн. є узгодженою, відповідачем не сплачена.

Із врахуванням вищевикладених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути кошти з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, 61129), а саме 1905.22 грн. (одна тисяча дев'ятсот п'ять гривень 22 копійки) на розрахунковий рахунок 0007, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, отримувач УДКСУ у Московському районі м. Харкова, ГУДКСУ у Харківській області, код отримувача 37999607, код платежу 14010100, назва платежу: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.В. Бездітко