Справа № 818/1046/15
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 р. Справа №818/1046/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В., суддів: Бондаря С.О., Діски А.Б.,

розглянувши в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу №818/1046/15

за позовом ОСОБА_1

до Державної міграційної служби України

про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної міграційної служби України, в якій просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність Державної міграційної служби України з приводу невидачі ОСОБА_1 проїзного документу особи, якій надано додатковий захист;

- зобов'язати Державну міграційну службу України невідкладно видати ОСОБА_1 проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18.02.2015 року звернувся до Державної міграційної служби України із заявою про видачу проїзного документу особи, якій надано додатковий захист. Листом від 03.03.2015 року №Х-573/8/605-15 позивачу було відмовлено в наданні документу особи, якій надано додатковий захист та вказано, що після врегулювання необхідних організаційно-правових та матеріально-технічних заходів усі особи, які отримали додаткових захист в Україні, будуть в установленому порядку документовані проїзними документами встановленого зразка. Вказані дії відповідача, на думку позивача, є протиправними та такими, що порушують його права.

В судове засідання з'явився представник відповідача ОСОБА_2

Позивач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на положення вказаної норми, розгляд справи здійснюється в письмовому провадженні.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження). Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 громадянин Сирійської Арабської Республіки 06.07.2012 року звернувся до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Рішенням Державної міграційної служби України №691-13 від 05.12.2013 року ОСОБА_1 був визнаний в Україні особою, яка потребує додаткового захисту.

18.02.2015 року позивач звернувся до Державної міграційної служби України із заявою про видачу проїзного документу особи, якій надано додатковий захист (а.с.9). Листом від 03.03.2015 року №Х-573/8/605-15 позивачу було відмовлено в наданні документу особи, якій надано додатковий захист та вказано, що після врегулювання необхідних організаційно-правових та матеріально-технічних заходів усі особи, які отримали додаткових захист в Україні, будуть в установленому порядку документовані проїзними документами встановленого зразка. (а.с.7)

Задовольняючі позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.12 ст.10 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» особа, яку визнано біженцем та особа, яка потребує додаткового захисту, які досягли шістнадцятирічного віку, мають право отримати проїзний документ для виїзду за кордон у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до п.6.10 Наказу МВС України №649 від 07.09.2011 року «Про затвердження Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту» проїзний документ для виїзду за кордон видається у порядку, встановленому законодавством України, у разі звернення до ДМС України особи, яку визнано біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту і яка досягла шістнадцятирічного віку, про що зазначається в журналі реєстрації видачі проїзних документів для виїзду за кордон.

Відповідно до п.2 Положення про проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 березня 2012 року №197 документ видається територіальним органом ДМС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) за місцем проживання особи, якій надано додатковий захист, яка досягла шістнадцятирічного віку, за наявності посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, за її особистим зверненням або зверненням її законного представника.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представником відповідача ОСОБА_1 подав до Державної міграційної служби України всі необхідні документи, передбачені нормами чинного законодавства для отримання проїзного документу особою, яка потребує додаткового захисту, а отже, відповідно мав право на його отримання.

При цьому, доводи відповідача про наявність підстав для відмови у видачі проїзного документу особі, яка потребує додаткового захисту через необхідність врегулювання організаційно-правових та матеріально-технічних заходів, на переконання суду є необґрунтованими, оскільки така підстава для відмови ні Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», ні Положенням про проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 березня 2012 року №197, ні іншими нормативно-правовими актами не передбачена.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, на переконання суду відмова Державної міграційної служби України у видачі проїзного документу не відповідає ч. 3 ст. 2 КАС України, в зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Звертаючись з адміністративним позовом до суду, позивач просить про захист своїх прав, пов'язаних з отриманням проїзного документу, порушених протиправною відмовою Державної міграційної служби України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи положення вказаних норм, з метою належного захисту прав та законних інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог: скасувати рішення Державної міграційної служби України, викладене у листі від 03.03.2015 року №Х-573/8/605-15 про відмову у видачі проїзного документу особою, яка потребує додаткового захисту та зобов'язати відповідача видати ОСОБА_1 проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

Позовні вимоги про визнання бездіяльності незаконною, на переконання суду, не підлягають задоволенню, оскільки скасовуючи рішення відповідача про відмову у видачі проїзного документу та зобов'язуючи видати проїзний документ, суд в повному обсязі захищає права та інтереси позивача, про захист яких він просить. Розгляд заяви ОСОБА_1 про видачу проїзного документу та прийняття рішення про відмову у його видачі, свідчать про відсутність бездіяльності з боку Державної міграційної служби України при вирішенні спірного питання.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати Рішення Державної міграційної служби України, викладене у листі від 03.03.2015 року №Х-573/8/605-15 про відмову у видачі проїзного документу особою, яка потребує додаткового захисту.

Зобов'язати Державну міграційну службу України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10) видати ОСОБА_1 (40000, АДРЕСА_1) проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис) С.В. Воловик

Судді (підпис) С.О. Бондар

(підпис) А.Б. Діска

З оригіналом згідно

Головуючий суддя С.В. Воловик