Справа № 344/6497/14а,2а/344/302/14
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Справа № 876/7601/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.

суддів: Сапіги В.П., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання неправомірною відмови, зобов'язання призначити пенсію по втраті годувальника, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року, ОСОБА_1 звернулась з позовом в суд до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з уточненням позовних вимог просила зобов'язати відповідача призначити пенсію у зв'язку з втратою годувальника з 20.04.2014 року; зобов'язати відповідача виплатити належну допомогу після смерті годувальника в розмірі тримісячної пенсії померлого годувальника.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, однак останній на її думку неправомірно відмовив у призначенні пенсії посилаючись на відсутність свідоцтва про шлюб між позивачкою та померлим годувальником.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2014 року в справі №344/6497/14а адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з цим рішенням суду першої інстанції, його в апеляційному порядку оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, де в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2014 року в справі №344/6497/14а та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до пп. 1,2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є пенсіонером, яка перебувала на утриманні ОСОБА_2 з літа 2002 по день його смерті.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом № 125/Т-15 від 28.02.2014 року повідомило про відсутність підстав для переходу позивачки на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, оскільки умовою для призначення даного виду пенсії є подання свідоцтва про одруження, а також довідки про перебування на утриманні ОСОБА_2

На підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2013 року, яке набрало законної сили 06.08.2013 року встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю разом з ОСОБА_2 та перебування на його утриманні.

Згідно із ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За загальним правилом призначення або перерахунок певного виду пенсії здійснюється виключно за волевиявленням особи, яка має право на відповідний вид пенсії у формі подання заяви до уповноваженого органу, в межах компетенції якого вирішуються зазначені питання.

Відповідно до приписів ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно частини 2 вказаної статті непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, який на момент виходу на пенсію для жінок становив 55 років.

Згідно зі ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані сумісним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сім'ї, а також рішення суду.

Конституційний Суд України у рішенні № 5-рп/99 від 09.06.1999 року розтлумачив, що під членом сім'ї треба розуміти особу, що перебуває з суб'єктом права на пільги у правовідносинах, природа яких визначається кровними (родинними зв'язками) або шлюбними відносинами, постійним проживанням, веденням спільного господарства.

Оскільки рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2013 року підтверджено факт перебування позивача на утриманні померлого, то відповідач неправомірно відмовив позивачу в переведенні на пенсію у зв'язку із втратою годувальника помилково мотивуючи, що проживання однією родиною чоловіка та жінки без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов'язків подружжя, а отже і не є підставою для призначення пенсії по втраті годувальника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

З таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст.200 КАС України, а тому таку необхідно залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2014 року в справі №344/6497/14а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.О. Яворський

Судді В.П. Сапіга

С.П. Нос