Справа № 808/6562/14
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Справа № 808/6562/14 ДО/808/341/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Нечипуренка О.М., суддів Сацького Р.В. та Чернової Ж.М., за участю секретаря судового засідання Петрусь Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя матеріали адміністративної справи

за позовом: ОСОБА_1

до відповідачів: 1. Міністерства внутрішніх справ України

2. Головного управління МВС України в Донецькій області

3. Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області

4. Державної казначейської служби України

про визнання незаконними дій, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошової компенсації та моральної шкоди,-

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1, виданий Слов'янським МВ УМВС України в Донецькій області)

ОСОБА_2 (довіреність № 10/а від 10.10.2014)

від відповідача -1 - Коваленко І.М. (довіреність № 26/2014 від 19.11.2014)

від відповідача -2 - Муштіна І.Г. (довіреність № 1194/АБ від 10.03.2015)

від відповідача -3 - Довбиш В.М. (довіреність № 1/50 від 05.02.2015)

від відповідача -4 - не прибув

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України та Головного управління МВС України в Донецькій області про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення позивача, поновлення на посаді та стягнення грошової компенсації та моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказ Міністерства внутрішніх справ України №805 від 29.07.2014 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій та Луганській областях" в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ України є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Також, вважає протиправним наказ Міністерства внутрішніх справ України №1535о/с від 12.08.2014 "По особовому складу" в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ України. Зазначив, що складені накази потягнули за собою припинення не тільки виплати грошового забезпечення, але й перебігу вислуги років в органах внутрішніх справ.

09.10.2014 Запорізьким окружним адміністративним судом відкрито провадження у адміністративній справі №808/6562/14 та призначено до розгляду колегією у складі трьох суддів: головуючого судді Нечипуренка О.М. та суддів Батрак І.В. та Сацького Р.В. в засіданні 20.10.2014. За клопотанням сторін, провадження у справі було зупинено до 10.11.2014.

Рішенням зборів суддів Запорізького окружного адміністративного суду № 23-1 від 10.11.2014, у зв'язку із перебуванням судді Батрак І.В. на лікарняному, до складу колегії внесено зміни, шляхом включення до її складу суддю Калашник Ю.В.

Ухвалою від 10.11.2014 провадження у справі, за клопотанням сторін було зупинено до 23.12.2014 на підставі п.4 ч.2 ст.156 КАС України, для залучення до участі у справі у якості третього відповідача Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області та отримання витребуваних судом доказів.

Ухвалою від 23.12.2014 провадження у справі, за клопотанням сторін було зупинено до 11.02.2015 на підставі п.4 ч.2 ст.156 КАС України, для залучення до участі у справі у якості четвертого відповідача Державної казначейської служби України та отримання витребуваних судом доказів.

Рішенням зборів суддів Запорізького окружного адміністративного суду № 6-3 від 09.02.2015, у зв'язку із перебуванням судді Калашник Ю.В. у відпустці, до складу колегії внесено зміни, шляхом включення до її складу суддю Чернову Ж.М.

В судовому засіданні 11.02.2015 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої, з підстав викладених у первісному позові, просив суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ МВС України за № 1535 о/с від 12.08.2014 року в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ України згідно із пунктом 66 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР", затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114.

- визнати незаконним та скасувати наказ МВС України за №805 від 29.07.2014 року в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ України згідно із пунктом 66 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР", затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 рою,' № 114.

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління МВС України в Донецькій області за № 333 о/с від 05.09,2014 року в частині обчислення позивачу вислуга років станом на 12.08.2014 року та встановлення її на цей день в календарному обчисленні у 21 рік та 22 дні, у пільговому обчисленні 27 років 7 місяців 28 днів.

- поновити ОСОБА_1, майора міліції на посаді старшого уповноваженого сектору кримінального розшуку Миколаївського відділу міліції Слов'янського МВ Головного управління МВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району) з 29.07.2014 без переривання стажу роботи.

- стягнути зі Слов'янського МВ Головного управління МВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району) України на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 29.07.2014 року по день винесення постанови у справі.

- стягнути з Державної казначейської служби України на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 11000,00 грн.

Уточнення прийнято судом.

Ухвалою від 11.02.2015 від відповідача-3 витребувано додаткові докази та провадження у справі, за клопотанням сторін було зупинено до 25.02.2015 на підставі п.4 ч.2 ст.156 КАС України. Судове засідання перенесено на 08.04.2015.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, зокрема зазначивши, що йому не відомо, за які дії, які були розцінені як такі, що дискредитують звання рядового і начальницького складу його було звільнено. Зазначив, що службове розслідування щодо позивача не проводилося, оскільки з наказом про звільнення він не ознайомлений. Крім того, позивач був звільнений з органів внутрішніх справ з порушенням порядку застосування такого дисциплінарного стягнення, як звільнення.

Зазначив, що ніяких вчинків проти інтересів служби, які б суперечили покладеним на позивача обов'язкам, підривали довіру - як носія влади, дискредитували звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, не скоював. У своїй роботі завжди бездоганно виконував вимоги, присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, не допускав порушень службової дисципліни, керувався у своїй роботі принципами законності, справедливості, поваги до людської гідності. Зазначені обставини підтверджуються даними про просування по службі, службовою характеристикою, довідкою про відсутність дисциплінарних стягнень. Також вказав, що протягом періоду проходження служби без передбачених законом підстав службу не полишав, випадків невиходу на роботу ним не допускалось. Зазначив, що звільнений з роботи без законної підстави, у зв'язку з чим повинен бути відновлений на роботі з стягненням втраченого заробітку за час вимушеного прогулу. З наведених підстав, вважає оскаржувані накази неправомірними, а отже такими, що підлягають скасуванню. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача 1 заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у запереченнях проти позову, зокрема зазначивши, що наказом МВС України від 12.08.2014 № 1535о/с виданий на підставі наказу МВС України від 29.07.2014 № 805, в якому були встановлені обставини безвідповідального ставлення працівників Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області, у тому числі і позивача до виконання службових обов'язків, неналежного реагування на факти протиправного захоплення приміщень державних установ, органів внутрішніх справ, які свідомо зрадили інтереси служби, що виразилося у сприянні та співпраці з представниками незаконно створених воєнізованих формувань та злочинних угрупувань, найманцями інших держав, які посягають на цілісність України та ведуть бойові дії на території нашої країни. Позивача, звільнено з органів внутрішніх справ України у запас (із поставленням на військовий облік) за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ - за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу. У ході службового розслідування було встановлено, що окремі працівники Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області, у тому числі і позивач, відмовилися виконувати свій професійний обов'язок та не виходили на службу без поважних причин. Зазначив, що відсутність на службі позивача та не інформування останнім керівництва про своє місцеперебування підтверджується результатами службового розслідування, у тому числі показаннями в.о. начальника сектору кадрового забезпечення Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області Марченко О.О. Своїми діями позивач самоусунувся від виконання своїх професійних обов'язків щодо захисту державних інтересів та інтересів громадян України, чим порушив вимоги Закону України "Про міліцію" та Присягу співробітника органів внутрішніх справ України. Зазначені дії та бездіяльність підривають авторитет не лише співробітника органу внутрішніх справ України, а й усієї системи органів внутрішніх справ України. Зазначив, що оскаржуваний наказ був виданий з дотриманням вимог Положення. Зазначив, що позивач проходив службу в Слов'янському МВ ГУМВС України в Донецькій області, який йому і здійснював виплату грошового забезпечення у цей період. Таким чином виплата грошового забезпечення працівникам Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області здійснюється цим міськвідділом. Оскільки позивач не проходив службу на посадах в Центральному апараті МВС України, а перебував на посаді, яка знаходиться в штаті Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області, та призначався на посаду не наказом МВС України, а наказом ГУМВС України в Донецькій області, то поновлювати позивача, у разі прийняття даного рішення, на посаді повинно ГУМВС України в Донецькій області, а не МВС України. Зазначив, що підстави для задоволення вимог позивача до МВС України відсутні, а тому просив суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача 2 заперечив проти позовних вимог, зокрема зазначивши, що відповідно до п. 9 Положення про Слов'янський міський відділ ГУМВС України в Донецькій області, Слов'янський міській відділ є юридичною особою, має самостійний печатку із зображенням Державного Герба України, власним найменуванням та саме в Слов'янському МВ позивач отримував грошове забезпечення. Зазначив, що обчислення вислуги років особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ проводиться підрозділами кадрового забезпечення. Наказом МВС України від 12.08.2014 № 1535 о/с позивача було звільнено з органів внутрішніх справ. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, підрозділом кадрового забезпечення було обчислено та об'явлено наказом ГУМВС України від 05.09.2014 № 333 о/с вислугу років позивачу на день його звільнення тобто - 12.08.2014. Таким чином, при виданні наказу від 05.09.2014 № 333 о/с ГУМВС в Донецькій області діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Отже, права та інтереси позивача порушено не було.

У судовому засіданні представник відповідача 3 заперечив проти позовних вимог, зазначивши що відповідач 3 не припускався порушень прав, свобод чи інтересів позивача.

Представник відповідача-4 до суду не прибув. Про дату, місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

У засіданні 08.04.2015, судом, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови, а також оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, під час судового розгляду судом здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу, а саме: комплексу "Камертон".

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши представників сторін, суд вважає, позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_1 проходив державну службу у Словянському МВ ГУМВС України в Донецькій області на різних посадах з 01.03.1995. Останнє присвоєне перед звільненням спеціальне звання - майор міліції, що підтверджується копією наказу ГУМВС України в Донецькій області від 30.11.2011 №546.

Наказом начальника ГУМВС України в Донецькій області від 15.07.2013 №208о/с позивач був призначений оперуповноваженим карного розшуку Миколаївського відділення міліції (м.Миколаїв) Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Наказом МВС України від 29.07.2014 №805 за фактом порушення окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області службової дисципліни, відповідно до вимог п. 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230 комісії було доручено провести за вказаним фактом службове розслідування.

За наслідками проведення службового розслідування 29.07.2014 МВС України було складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками ГУМВС України в Донецькій області.

З зазначеного висновку вбачається, що за наслідками розслідування виявлено непоодинокі випадки порушень службової дисципліни відповідно до вимог Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", що виразилося у невиході окремих працівників Словянського МВ (з обслуговування м. Словянськ та Словянського району) ГУМВС України в Донецькій області без поважних причин на службу, який підтверджено рапортами командирів і начальників служб та зафіксовано відповідними актами. Опитана у ході проведення службового розслідування в.о. начальника сектору кадрового забезпечення Словянського МВ майор міліції Марченко О.О. надала копії рапортів начальників служб та комісійні акти про відсутність на службі без поважних причин позивача. Опитати позивача із зазначених питань не вдалося через його відсутність за місцем проходження служби, та відсутність з ним будь-якого зв'язку, що підтверджується відповідними актами.

Згідно зазначеного висновку, службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області, було закінчено, а відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування визнано такими, що підтвердилися.

За результатами службового розслідування комісія дійшла висновку, що за неналежне виконання функціональних обов'язків, порушення дисципліни, ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5, ст. 10 Закону України "Про міліцію" та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, позивача слід звільнити з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

29.07.2014 МВС України було складено наказ №805 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУМВС України в Донецькій та Луганській областях". Згідно зазначеного наказу за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5, ст. 10 Закону України "Про міліцію" та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ позивача, звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно витягу з наказу від 12.08.2014 №1535о/с МВС України відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік) за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Згідно витягу з наказу ГУМВС України в Донецькій області від 05.09.2014 №333о/с вислуга років станом на 12.08.2014 у календарному обчисленні складає 21 рік 00 місяців 22 дні. Із зазначеним витягом з наказу позивач був ознайомлений 17.09.2014.

Вважаючи протиправним наказ Міністерства внутрішніх справ України №805 від 29.07.2014, в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ України та наказ Міністерства внутрішніх справ України №1535о/с від 12.08.2014, в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ України, а також наказ ГУМВС України в Донецькій області від 05.09.2014 №333о/с, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у наказі відповідача 1 від 29.07.2014 №805 притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ обґрунтоване наступним: за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, статті 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5, ст. 10 Закону України "Про міліцію" та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ позивача звільнити з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов'язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

За приписами ч. 3 ст. 3 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-XII у підрозділах міліції не допускається діяльність політичних партій. При виконанні службових обов'язків працівники міліції незалежні від впливу політичних партій та інших об'єднань громадян.

Частиною 1 статті 5 зазначеного Закону визначено, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Статтею 10 Закону України "Про міліцію" визначені основні обов'язки міліції.

З тексту присяги працівника внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382, вбачається, що кожний працівник органів внутрішніх справ України, який склав таку присягу, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України: поклявся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю; присягнув з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, поклявся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Отже, недодержання працівником органів внутрішніх справ України наведених вище норм є безумовною підставою вважати цю особу такою, яка вчинила правопорушення.

Наявність такого правопорушення повинна бути доведена певними доказами, отриманими із дотриманням певної процедури, при цьому обов'язок доведення такого факту покладається на орган внутрішніх справ, який приймає рішення щодо притягнення працівника до відповідальності, визначеної законом.

З пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, та його письмових пояснень, наданих під час службової перевірки, судом встановлено, що позивач приймав активну участь у незаконній передачі зброї Слав'янського МВ представникам незаконних озброєних формувань, виконав протиправний наказ керівництва цього підрозділу ОВС щодо передачі табельної зброї цього органу внутрішніх справ невстановленим особам.

Зазначені дії не відповідають вимогам ст. 10 Закону України "Про міліцію", вчинені в порушення цієї статті.

За приписами ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114, визначено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Отже, наявні в матеріалах справи докази та пояснення позивача підтверджують викладену у Висновку службового розслідування інформацію щодо вчинення позивачем правопорушення, а відтак висновок щодо наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Суд не приймає, як доказ протиправності оскаржуваних наказів посилання позивача на порушення порядку проведення службового розслідування щодо нього, оскільки вчинення позивачем протиправного діяння є несумісним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, суперечить змісту Присяги працівників внутрішніх справ, оскільки підриває довіру громадян як до працівників міліції, так і до органів внутрішніх справ в цілому, принижує їх авторитет.

З наведених підстав суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 24, 25, 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління МВС України в Донецькій області, Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області та Державної казначейської служби України про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення позивача, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу таморальної шкоди відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 20.05.2015.

Головуючий суддя О.М. Нечипуренко

Суддя Р.В. Сацький

Суддя Ж.М. Чернова