Справа № 370/588/15-а
Суддя: Тандир О. В.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" травня 2015 р. Справа № 370/588/15-а

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Королівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання рішення незаконним тайого скасування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Королівської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач, Королівська сільська рада), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо скасування ордеру на жиле приміщення по АДРЕСА_1, виданого на підставі рішення виконкому ради №51 від 30.11.2005 року; скасувати рішення Королівської сільської ради № 78 від 18.10.2011 року, яким скасовано зазначений вище ордер; зобов'язати Королівську сільську раду здійснити приватизацію жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, та ОСОБА_2

В обґрунтування вимог позивач вказала, що 30 листопада 2005 року Королівською сільською радою Макарівського району Київської області було видано ордер ОСОБА_1 на жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення виконкому Королівської сільської ради № 51 від 30.11.2005 року.

ОСОБА_1, проживає в наданому їй будинку разом із дочкою ОСОБА_2, з 30 листопада 2005 року і по сьогоднішній час.

В червні 2014 року ОСОБА_1, звернулася до Виконавчого комітету Королівської сільської ради з проханням зареєструвати третю особу за адресою: АДРЕСА_1, за згодою всіх осіб, які проживають в цьому будинку. На заяву виконавчий комітет надав відповідь про те, що це неможливо зробити у зв'язку з тим, що рішенням від 18 жовтня 2011 року Королівська сільська рада, всупереч законодавству України, скасувала ордер виданий позивачу.

У вересні 2014 року ОСОБА_1, та її дочка ОСОБА_2, звернулися до Королівської сільської ради для оформлення права власності на будинок, наданий їм відповідно до ордера. Сільська рада відмовила в оформленні права власності на будинок, мотивуючи це тим, що відповідно договору купівлі-продажу від 28 листопада 1993 року № 53 будинок належить ОСОБА_3.

У судове засідання позивач не прибула, її представник подав письмову заяву за якою вимоги за позовом підтримав, просив її задовольнити із викладених у ньому підстав.

Відповідач у судове засідання представника не направив, письмово повідомив про можливість розгляду справи за відсутності представника, письмових заперечень проти позову не надав.

Ухвалою суду від 06.05.2015 року вимоги позивача щодо зобов'язання Королівської сільської ради здійснити приватизацію жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, та ОСОБА_2, залишено без розгляду за заявою позивача.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

30 листопада 2005 року Королівською сільською радою Макарівського району Київської області було видано ордер ОСОБА_1 на жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення виконкому Королівської сільської ради № 51 від 30.11.2005 року.

ОСОБА_1, проживає в наданому їй будинку разом із дочкою ОСОБА_2, з 30 листопада 2005 року і по сьогоднішній час.

В червні 2014 року ОСОБА_1, звернулася до Виконавчого комітету Королівської сільської ради з проханням зареєструвати третю особу за адресою: АДРЕСА_1, за згодою всіх осіб, які проживають в цьому будинку. На заяву виконавчий комітет надав відповідь про те, що це неможливо зробити у зв'язку з тим, що рішенням від 18 жовтня 2011 року Королівська сільська рада, всупереч законодавству України, скасувала ордер виданий позивачу.

У вересні 2014 року ОСОБА_1, та її дочка ОСОБА_2, звернулися до Королівської сільської ради для оформлення права власності на будинок, наданий їм відповідно до ордера. Сільська рада відмовила в оформленні права власності на будинок, мотивуючи це тим, що відповідно договору купівлі-продажу від 28 листопада 1993 року № 53 будинок належить ОСОБА_3.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічного-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Однак, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зазначено у рішенні Коституційного суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) у Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону).

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку.

Таким чином, оскільки 30 листопада 2005 року Королівською сільською радою Макарівського району Київської області було видано ордер ОСОБА_1 на жиле приміщення, відповідно до приписів цього рішення виникли житлові правовідносини, позивач заперечує проти їх зміни чи припинення, рішення відповідача щодо скасування свого попереднього рішення про видачу ордера підлягає скасуванню.

Строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст. 99 КАС України, не є пропущеним, так як про порушення своїх прав позивач дізнався у жовтні 2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 17, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Королівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання рішення незаконним тайого скасування - задовольнити.

Визнати протиправними дії відповідача щодо скасування ордеру на жиле приміщення по АДРЕСА_1, виданого на підставі рішення виконкому ради №51 від 30.11.2005 року та скасувати рішення Королівської сільської ради № 78 від 18.10.2011 року, яким скасовано зазначений вище ордер.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд, що її ухвалив, протягом 10 днів з моменту її проголошення, а особами, що не були присутні при її проголошенні - з моменту отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили по закінченню строку на її оскарження, у разі, якщо не подано апеляційну скаргу. В інакшому випадку - після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий О.В. Тандир