Справа № 826/8414/15
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 травня 2015 року м. Київ № 826/8414/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до Виконуючого обов'язки голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Вовка Дмитра Володимировича
про встановлення відсутності повноважень, визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Виконуючого обов'язки голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Вовка Дмитра Володимировича в якому просив:

- визнати такою, що не відповідає нормативному акту вищої юридичної сили (і нечинною з моменту прийняття) постанову НКРЕКП від 31.03.2015 року;

- визнати незаконною і нечинною з моменту прийняття постанову НКРЕКП від 31.03.2015 року;

- встановити відсутність повноважень Вовка Д.В. на оголення НКРЕКП;

- визнати дії по підписанню постанови НКРЕКП від 31.03.2015 року протиправними.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання такою, що не відповідає нормативному акту вищої юридичної сили (і нечинною з моменту прийняття) постанови НКРЕКП від 31.03.2015 року; визнання незаконною і нечинною з моменту прийняття постанови НКРЕКП від 31.03.2015 року повернуто позивачу на підставі п.5 ч.3 ст. 108 КАС України.

З'ясовуючи питання щодо відкриття провадження у справі в частині вимог до Виконуючого обов'язки голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Вовка Дмитра Володимировича про встановлення відсутності у нього повноважень «на очолення НКРЕКП» та визнання дій по підписанню постанови НКРЕКП від 31.03.2015 року протиправними суд виходить з наступного.

Згідно з п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, крім іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до пункту 4 частини 1 статті 106 КАС України, у позовній заяві має зазначатись зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Наведена вимога до особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, порушення яких спричинено конкретними рішеннями (діями, бездіяльністю) суб'єкта владних повноважень обумовлена необхідністю здійснення судом під час розгляду справи по суті перевірки оскаржуваних рішень (дій, бездіяльності) на предмет їх відповідності критеріям, визначеним у ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом четвертим ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно зі статтею 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Зміст даної норми передбачає зазначення позивачем норм законодавства, які порушені особою, до якої пред'явлено вимоги - органом владних повноважень при прийнятті кожного окремого оскаржуваного рішення, вчинення дій (бездіяльності) та подання доказів наявності порушеного права.

Крім того, слід враховувати передбачений ст.11 КАС України принцип, за яким розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і в доведенні перед судом їхньої переконливості, тобто, позивач повинен на підтвердження підстав позову подати докази, які підтверджують кожну обставину як складову предмету та змісту доказування.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч.2 ст.69, ч.4 ст.79, п.6 ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях. Водночас, згідно із визначенням, наведеним у частині 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Крім того, зі змісту позовної заяви неможливо встановити в чому саме полягає неправомірність рішень, дій або бездіяльності Виконуючого обов'язки голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Вовка Дмитра Володимировича, не наведено норм законодавства, які порушені даною особою, не наведено ні доводів, ні мотивів в обґрунтування заявлених вимог, не викладено обставин, з існуванням яких позивач пов'язує порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин і в чому полягає таке порушення.

Наведені обставини позбавляють можливості вирішити питання щодо змістовності позовних вимог до відповідача і наявність доказів на підтвердження вимог до нього, а також дотримання позивачем вимог Кодексу адміністративного судочинства України при обранні способу захисту порушеного права з огляду на предметну, територіальну і інстанційну підсудність спору і дотримання строку звернення до суду з такими вимогами.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що згідно з частиною 3 статті 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

У преамбулі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно частини 2 статті 4 зазначеного Закону, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» установлена мінімальна заробітна плата з 01 січня 2015 року у місячному розмірі 1 218,00 гривень.

Відповідно до положень постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір»» від 23 січня 2015 року №2 визначено, що з урахуванням вимог статті 6 Закону України «Про судовий збір» з позовних заяв, що містять кілька вимог немайнового характеру, судовий збір справляється з кожної вимоги окремо.

У наведеній постанові Вищий адміністративний суд України також визначає, що зміст закріпленого у частині 2 статті 21 КАС України вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є об'єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується.

Разом з тим, доказів на підтвердження сплати судового збору у належному розмірі позивачем до позовної заяви не додано, як і доказів щодо наявності законодавчо закріплених підстав для звільнення ОСОБА_1 від його сплати.

В порушення ч.2 ст.106 КАС України позивачем до позовної заяви не додано жодних документів на обґрунтування обставин викладених у позовній заяві. Крім того, ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження наявності поважних причин неможливості надання доказів в обґрунтування позиції викладеної у позовній заяві, а саме, існування обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами.

У ч.3 ст.106 КАС України, крім іншого, зазначено, що до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

В порушення зазначених вище вимог до позовної не додано у належній кількості копій позовної заяви для направлення відповідачу.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду належних доказів на підтвердження сплати судового збору (р/р 4007, код банку 820019, банк одержувача: ГУДКУ в місті Києві, код за , код бюджетної класифікації 22030001, одержувач УДК у Печерському районі, символ звітності 357) або доказів на підтвердження наявності пільг щодо сплати судового збору; документів на обґрунтування обставин викладених у позовній заяві або доказів неможливості надання таких документів, а також копії вказаних документів у відповідній кількості для направлення відповідачу; копію оскаржуваного рішення або доказів неможливості надання такого документів; копію позовної заяви для відповідача.

Керуючись ст.ст.106, 107, ч.1 ст.108, ст.160, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу семиденний строк з дня одержання даної ухвали для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку, встановленому в ст.254 та ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.А. Добрівська