Справа № 21-1137а15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Прокопенка О.Б., Самсіна І.Л., -
розглянувши заяву державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ) про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 10 лютого 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Техноніколь-Центр» до ДПІ про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 10 лютого 2015 року залишив без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року про задоволення позову.

Не погодившись із такою ухвалою Вищого адміністративного суду України, ДПІ подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах підпункту 5.4.6 пункту 5.4 статті 5 Закону України від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств», що, на думку заявника, підтверджується рішенням суду касаційної інстанції від 14 жовтня 2010 року (справа

№ К-14844/08).

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, та у справі, рішення якої надано для порівняння, як простежується зі змісту цих рішень, застосовувалися одні й ті самі норми матеріального права, але реалізацію їх зумовили різні фактичні обставини.

Зокрема, у рішенні, про перегляд якого подано заяву, правозастосування ґрунтувалося на фактичних даних про повноту та правильність віднесення платником податку до валових витрат страхових платежів, сплачених за договорами страхування страховій компанії, діяльність якої ДПІ розцінила як таку, що «не пов'язана з формуванням, розміщенням страхових внесків для забезпечення майбутніх виплат страхового відшкодування, а направлена на надання податкової вигоди третім особам».

Натомість у рішенні, наданому для порівняння, правовий висновок основувався на обставинах про неправильне віднесення до валових витрат страхових платежів із страхування майна, яке не належало платнику податку, а тимчасово перебувало в його віданні на підставі договору про надання послуг з капітального ремонту.

Відмінність між фактичними обставинами зазначених справ виключає наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Отож, оскільки заява ДПІ є необґрунтованою, в допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Техноніколь-Центр» до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві до провадження Верховного Суду України за заявою державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 10 лютого 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.Б. Прокопенко

І.Л. Самсін