Справа № 826/19331/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 січня 2015 року м. Київ № 826/19331/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Пасічнюк С.В.,

за участю сторін:

представник позивача - Горболис О.А.,

представник відповідача - Мазур І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК» до Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування розпорядження в частині,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК» (надалі - ТОВ «ВОСТОК», позивач) до Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі також відповідач) про визнання протиправним та скасування розпорядження від 08.10.2014р.№ 14 в частині визнання ТОВ «ВОСТОК» таким, що за підсумками діяльності у 2013 році займало монопольне (домінуюче) становище на ринку роздрібної торгівлі високооктановими бензинами в територіальних (географічних) межах м. Запоріжжя з прилеглими населеними пунктами на відстані до 10 км. (сіл Сонячне, Балабіно, Бабурка).

Через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку із тим, що за приписами ст.. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду, а отже, вказана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав заявлене клопотання.

Представник позивача у судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечував.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне.

Частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом вказаних статей справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб'єктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, водночас на цих суб'єктів покладено обов`язок виконувати вимоги та приписи. При цьому, необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Водночас, п.7 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функції на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Так, відповідно до ч.1 Закону України «Про Антимонопольний комітет» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель, що в свою чергу відповідає ознакам суб'єкта владних повноважень, наведеним у ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що спори за участю органів АМК України щодо виконання ними своїх повноважень є публічно правовими.

В той же час, нормативно-правовим актом, що визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин є Закон України «Про захист економічної конкуренції».

Так, суд вважає за необхідне звернути увагу, що Закон України «Про захист економічної конкуренції» містить спеціальні норми щодо захисту економічної конкуренції та загальні, що стосуються визначення порядку захисту в суді суб'єктом господарювання прав, порушених органами АМК України.

Зокрема, ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України «Про захист економічної конкуренції» не є процесуальним і після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України не може визначати компетенцію судів щодо розгляду публічно-правових спорів за участю АМК України.

Таким чином, з огляду на вищевикладене адміністративним судам підвідомчі всі публічно-правові спори щодо рішень, дій або бездіяльності АМК України як суб'єктів владних повноважень.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного суду України №61-624во07 від 16.09.2008р., та в ухвалі Вищого адміністративного суду України №К-24322/10 від 10.11.2010р.

В той же час, суд звертає увагу на положення ч.1 ст.2442 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи зазначені обставини, суд не погоджується із позицією відповідача, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а отже, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 133, 157, 160 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний 02.02.2015 р.

Суддя В.П. Шулежко