Справа № 296/1354/15-а
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук В.В.
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" травня 2015 р. Справа № 296/1354/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Одемчука Є.В.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "04" березня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до УПФУ в м. Житомир Житомирської області, в якому просив визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням отриманих сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку за період з 01.04.2008р. по 31.03.2010р в загальній сумі 16427,51 грн. відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 04 березня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі щодо відмови включення до складу розрахунку пенсії, призначеної ОСОБА_3 відповідно до ЗУ «Про державну службу» інших виплат, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення, індексації та компенсації за невикористану відпустку з розрахунку 82%.

Зобов'язано відповідача - управління пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з урахуванням всіх складових (отриманих виплат), у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та компенсації за невикористану відпустку, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з розрахунку 82% починаючи з 05.09.2014 року.

В решті вимог залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач по справі - Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою відмовити в позовних вимогах позивачу. Вважає, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Позивач судове рішення в частині відмови у задоволенні позову не оскаржувала.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 2010 року призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".

22 січня 2015 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації доходів громадян та компенсації за невикористану відпустку ( а.с. 11).

Листом відповідача за № 21/П02 від 02.02.2015р. позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на ст.ЗЗ Закону України « Про державну службу» ,а саме на те, що вказані виплати не є складовою заробітної плати, а тому не можуть бути враховані в заробіток, з якого обчислюється пенсія державному службовцю. Ця відмова спонукала позивача звернутися до суду з вищевказаними вимогами.Позивач, вважаючи дії відповідача по відмові в донарахуванні пенсії за рахунок включення до заробітку неврахованих під час призначення пенсії таких складових заробітної плати як "інші виплати" протиправними, звернулася до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що відмова у проведенні перерахунку не ґрунтується на вимогах чинного пенсійного законодавства.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР "Про оплату праці" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ч. 1 ст. 1 Закону).

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та компенсація за невикористану відпустку входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, висновки Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про те, що матеріальна допомога та компенсація за невикористану відпустку, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: відповідачем перевагу було надано положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону №1788.

Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 20.02.2012 року у справі №21-430а11 та від 03.06.2014 року.

Індексація заробітної плати згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №708/0/4-143 є складовою частиною заробітної плати є додатковою заробітною платою.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України заробітна пата підлягає індексації у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оплату праці" у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області провести перерахунок та виплачувати йому пенсію з урахуванням індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористану відпустку відповідно до Закону України "Про державну службу" є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Що стосується висновку суду першої інстанції про проведення зазначеного перерахунку з 27.07.2014, то колегія суддів вважає його безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до статей 83, 84, 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статей 43, 44, 45, 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Встановлено, що із заявою про проведення перерахунку ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області 22 січня 2015 року. Разом із зазначеною заявою позивачем подано довідку №88/10-37 від 16.01.2015 на підставі якої необхідно провести зазначений перерахунок.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії державного службовця з урахуванням фактично отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку та індексації доходів громадян необхідно проводити з 01.02.2015.

Позовні вимоги ОСОБА_3 за період з 05.09.2014 по 31.01.2015 підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції в цій частині скасуванню.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "04" березня 2015 р. в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 за період з 05.09.2014 по 31.01.2015 скасувати та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) Є.В.Одемчук

судді: (підпис) А.Ю.Бучик

(підпис) Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

- ,