Справа № 685/1369/13-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 685/1369/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Стецюк І.С.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

09 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Александрової К.В.,

представника відповідача: Петриченої Олени Володимирівни, представник на підставі довіреності.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області на постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась до Теофіпольського районного суду Хмельницької області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області про зобов'язання зарахувати до страхового стажу період роботи з 20.08.1995 року по 02.01.2001 року на Теофіпольському заводі продовольчих товарів та призначити пенсію.

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду І інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2013 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Позивач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився . Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Крім того, колегія суддів ухвалами Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.02.2015 року та 05.03.2015 року зобов'язала ОСОБА_3 надати для огляду в судове засідання оригінал трудової книжки, участь осіб у справі визнавалась обов'язковою. Однак, позивач у судове засідання не з'явилась та не надала докази, які б підтверджували позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно запису № 14 у трудовій книжці позивача вона 20 серпня 1995 року на підставі наказу № 22-к від 20.06.1995 р. була прийнята робітницею Теофіпольського заводу продовольчих товарів. Відповідно запису № 15 від 02.01.2001 року на підставі наказу № 3 від 01.01.2001 року вона була звільнена у зв'язку із переведенням.

Разом з тим, встановлено, що дата прийому позивача на роботу 20.08.1995 р. містить явні виправлення місяця. Відповідною службовою відміткою таке виправлення не засвідчене, а також запис №15 про звільнення з роботи у зв'язку з переведенням не засвідчений печаткою.

Звернувшись у жовтні 2013 року до Управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області із заявою про призначення пенсії, позивач отримала відмову, оформлену листом №4347/03 від 18.10.2013 року. Відмова мотивована тим, що неможливо зарахувати до страхового стажу періоди роботи позивача з 20.08.1995 року по 02.01.2001 року, оскільки в трудовій книжці містяться виправлення, а тому страхового стажу недостатньо для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Задовольнивши позов, суд першої інстанції прийняв до уваги запис №13 про звільнення позивача з роботи, а саме з виробничої фірми "Електронмаш", що передує запису № 14 про прийняття на роботу до Теофіпольського заводу продовольчих товарів, а тому дійшов висновку, що запис №14 відповідає фактичним обставинам справи.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерство юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, 58, 58, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників у розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження» та «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за N таким-то недійсний. Прийнятий за такою-то професією (посадою)» і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення.

Зважаючи на вищезазначене, на виконання вимог Інструкції у трудову книжку ОСОБА_3 не було внесено запис, щодо зміни запису відомостей про роботу.

Також, позивачу надавалась можливість надати суду докази роботи на Теофіпольському заводі продовольчих товарів в оскаржуваний період, однак позивач проігнорував її.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що період роботи позивача з 20.08.1995 року по 02.01.2001 року не можливо зарахувати до страхового стажу, оскільки трудова книжка заповнена не відповідно до положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що підстав для дострокового призначення пенсії за віком ОСОБА_3 не має, оскільки її страховий стаж становить менше 30 років.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області про перерахунок пенсії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 квітня 2015 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.