Справа № 2а-1905/10/0470
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2015 р. Справа № 2а-1905/10/0470
Дніпропетровський окружний адміністративний суд складі: головуючого судді Сидоренка Д.В., судді Златін С.В., судді Ніколайчук С.В., при секретарі Гуцал А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:
прокурора - Масенко А.О.,
представника позивача - Омельченко О.О., довіреність № 67-52 від 17.02.2015 року,
представника позивача - Березуцька В.Д., довіреність № 67-08 від 12.01.2015 року,
представника позивача - Аверченкова О.О., довіреність № 67-33 від 08.04.2014 року,
представника відповідача - Волошина В.В., довіреність № 1137/8-04-03-10-29 від 17.02.2014 року,
третьої особи - Путря А.П., довіреність № 2555/9/10-12 від 28.01.2014 року,
адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Євраз Дніпродзержинський коксохімічний завод»,
до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську,
за участю прокуратури Дніпропетровської області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Позовні вимоги обґрунтовані помилковістю висновків відповідача, викладених в акті перевірки, щодо порушення ПАТ «Євраз Дніпродзержинський коксохімічний завод» Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у зв'язку з тим, що товариство правомірно у звітному періоді віднесено до складу валових витрат, витрати пов'язані з придбанням сировини, яка в подальшому була використана в його господарській діяльності. Також, відповідачем безпідставно не враховано витрати підприємства по утриманню, експлуатації та забезпеченню основної діяльності дитячого оздоровчого табору, бази відпочинку, туристичної бази та медично-санітарної частини, не враховано витрати на вартість відвантажених товарів при отриманні від покупця таких товарів згоди про визнання раніше надісланої йому претензії, а також не враховано завищення валових доходів при відображені курсових різниць. Крім того, позивач посилається на помилковість нарахування штрафних санкцій у розмірі 89 відсотків від суми донарахованого зобов'язання.
Відповідач проти позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що протягом перевірки не виникало будь-яких заперечень з боку посадових осіб підприємства, які б вказували на те, що віднесення витрат пов'язаних із забезпеченнях основної діяльності до складу валових у податковому обліку проведено не в повному обсязі, а також зазначені у позові суми не підтвердженні жодними первинними та бухгалтерськими документами. Реалізація продукції за цінами, нижчими за собівартість її виготовлення призводить до зменшення власного капіталу, внаслідок чого витрати, що перевищують доходи (збитки) не можуть бути враховані в податковому обліку, оскільки такі операції не відповідають основному принципу господарської діяльності. Для збільшення валових витрат позивачем, у зв'язку з врегулюванням сумнівної заборгованості з ТОВ «ТД Євраз Ресурс Україна», останній мав збільшити валові доходи на відповідну суму, проте за результатами документальної перевірки ТОВ «ТД Євраз Ресурс Україна» (акт від 01.06.2009р. №481-08-02/3-34589080) даний факт не встановлено. Крім того, відповідач посилається на правомірність віднесення позивачем до складу валових доходів підприємства, доходів отриманих від продажу іноземної валюти, а також обґрунтовує розмір застосованих штрафних (фінансових) санкцій.
29.06.2010р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло повідомлення Прокуратури про вступ прокурора у справу, з обґрунтуванням необхідності захисту інтересів держави у поповненні державного бюджету, шляхом надходження до бюджету значних коштів у вигляді сплати податків.
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2011р. замінено позивача ВАТ «Дніпродзержинський коксохімічний завод» на його правонаступника ПАТ «Євраз Дніпродзержинського коксохімічного заводу» та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Спеціалізовану державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2011р. у справі призначено судову-економічну експертизу.

23.01.2014р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов Висновок №2133/2134-12 комісійної судово-економічної експертизи по адміністративній справі №2а-1905/10/0470.

09.04.2014р. позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, згідно якої просить визнати протиправним та скасування податкові повідомлень-рішень №/0 від 14.07.2009 року, №/1 від 11.09.2009 року, №/2 від 23.11.2009 року, №/3 від 05.02.2010 року про визначення суми податкового зобов'язання з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 52435665,00 грн., з яких 27672759,00 грн. сума основного платежу та 24762906,00 грн. сума штрафних (фінансових).

Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2014р. замінено відповідача ДПІ м. Дніпродзержинська на правонаступника Дніпродзержинську ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області та призначено у справі додаткову судово-економічну експертизу.

02.02.2015р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов Висновок №2436/2437-14 додаткової судово-економічної експертизи по адміністративній справі №2а-1905/10/0470.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2015р. допущено заміну відповідача Дніпродзержинську ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області правонаступником Дніпродзержинську ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

В обґрунтування правової позиції позивачем, під час розгляду справи, надані письмові пояснення від 19.03.2010р., 25.05.2010р., 22.09.2010р., 24.10.2011р., 24.03.2015р.

24.04.2015р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли письмові пояснення експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз з приводу питань, які виникли під час судового засідання 20.04.2015р.

27.04.2015р. ПАТ «Євраз Дніпродзержинського коксохімічного заводу» надані додаткові пояснення з розрахунком щодо сум податку на прибуток, згідно яких позивач визнає помилку щодо завищення валових витрат на суму у розмірі 358172,53 грн.

Присутні в судовому засіданні представники позивача наполягали на задоволенні адміністративного позову.

Представники відповідача, третьої особи та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, прокурора та експертів, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Посадовими особами ДПІ у м. Дніпродзержинську в період з 15.05.2009 року по 25.06.2009 року проведено планову виїзну перевірку ВАТ «Дніпродзержинський коксохімічний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008р. по 31.03.2009р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008р. по 31.03.2009р.

За результатами перевірки складено акт №3142/40/23-206/05393085 від 03.07.2009 року, в якому зазначено про порушення позивачем, зокрема п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст.4, пп. 11.2.1 п. 11.2 ст.11, п.5.1 ст.5, п.п. 5.2.1 п. 5.2, абз.4 п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого:

- завищено податок на прибуток за І квартал 2008р. на суму 9275050,00 грн. та за І квартал 2009 на суму 28540,00 грн.;

- занижено податок на прибуток за І півріччя 2008р. на суму 12362622,00 грн., за 9 місяців 2008р. на суму 13656043,00 грн. та за 2008 рік на суму 27701299,00 грн.

Так, перевіркою повноти визначення скоригованого валового доходу за період з 01.01.2008р. по 31.03.2009р. встановлено його завищення за І квартал 2009р. на 5005095,00 грн.

Перевіркою повноти валових витрат за період з 01.01.2008р. по 31.03.2009р. встановлено наступне:

- заниження валових витрат у І кварталі 2008р. на суму 37100199,00 грн.;

- завищення валових витрат за І півріччя 2008р. на суму 49450489,00 грн. (зокрема ІІ квартал 2008р. - 86550688,00 грн.);

- завищення валових витрат за 9 місяців 2008р. на суму 54624173,00 грн. (зокрема ІІІ квартал 2008р. - 5173684,00 грн.);

- завищення валових витрат за 2008р. на суму 110805195,00 грн. грн. (зокрема 4 квартал 2008р. - 56181022,00 грн.);

- завищення валових витрат за І квартал 2009р. на суму 4890935,00 грн.

Висновки податкового органу щодо завищення валових витрат обґрунтовані наступним.

В порушення п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат віднесені витрати, які не вважаються витратами пов'язаними з веденням господарської діяльності - реалізація за цінами, що є нижчими ніж виробнича собівартість виготовленої продукції у загальній сумі 63452682,58 грн., у тому числі:

- ІІІ квартал 2008р. - 5479738,57 грн.;

- 2008 рік - 63423641,53 грн.;

- І квартал 2009р. - 29401,05 грн.

Згідно наданих до перевірки журналів «Головна книга» за період 2008 рік та І квартал 2009 року, журналів ордерів №6,10,10/1 та доданих до них первинних документів (ВМД, рахунків на відпуск власної продукції, актів прийому -передачі продукції покупцям, тощо) встановлено реалізація за цінами, що є нижчими, ніж виробнича собівартість виготовленої продукції і як наслідок отримання збиткових операцій на загальну суму 72684405,77 грн.

В порушення пп. 11.2.1 п. 11.2 ст.11, п.5.1 ст.5, п.п. 5.2.1 п. 5.2, абз.4 п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» підприємством необґрунтовано завищено валові витрати за рахунок невірного визначення витрат на придбання товарів (робіт, послуг) з урахуванням передплат, зокрема по періодам (наростаючим підсумком):

- І півріччя 2008р. - 49450488,76 грн.;

- 9 місяців 2008р. - 49144433,62 грн.;

- 2008р. - 47381553,40 грн.;

- І квартал 2009р. - 4861533,70 грн.,

та занижено валові витрати за рахунок невірного визначення витрат на придбання товарів (робіт, послуг) з урахуванням переплат у І кварталі 2008р. - 37100199,21 грн.

Перевірку проведено в присутності представника позивача, яким акт перевірки підписаний із запереченнями.

На підставі даних акту перевірки №3142/40/23-206/05393085 від 03.07.2009 року відповідачем 14.07.2009 року прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, в якому визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, у тому числі за основним платежем на суму 27701299,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 24762906,00 грн.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до ДПІ у м. Дніпродзержинську зі скаргою №01-214 від 24.07.2009р.

Рішенням про результати розгляду скарги від 11.09.2009р. податкове повідомлення-рішення №/0 від 14.07.2009 року, залишено без змін, а скаргу без задоволення, у зв'язку з чим 11.09.2009р. податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №/1, в якому визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, у тому числі за основним платежем на суму 27701299,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 24762906,00 грн.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленням-рішенням, позивач звернувся до ДПА у Дніпропетровській області з повторною скаргою №14-493 від 22.09.2009р.

Рішенням про результати розгляду скарги ДПА у Дніпропетровській області від 18.11.2009р. податкове повідомлення-рішення №/0 від 14.07.2009 року (№/1 від 11.09.2009р.), залишено без змін, а скаргу без задоволення, у зв'язку з чим 23.11.2009р. податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №/2, в якому визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, у тому числі за основним платежем на суму 27701299,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 24762906,00 грн.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленням-рішенням, позивач звернувся до ДПА України з повторною скаргою №14522 від 22.11.2009р. та доповненнями №14-523 від 01.12.2009р.

Рішенням ДПА у Дніпропетровській області від 26.01.2010р. внесені зміни у рішення ДПА у Дніпропетровській області від 18.11.2009р., згідно якого адміністрація скасовує податкове повідомлення-рішення №/0 від 14.07.2009 року (№/1 від 11.09.2009р.) в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 28540,00 грн.

Рішенням про результати розгляду скарги ДПА України від 27.01.2010р. залишає без змін податкове повідомлення-рішення №/0 від 14.07.2009 року (№/1 від 11.09.2009р.), з урахуванням рішення ДПА у Дніпропетровській області від 18.11.2009р., прийнятого за результатами розгляду скарги, із змінами від 26.01.2010р. №1519/10/25-008, а скаргу без змін.

У зв'язку з чим, 05.02.2010р. податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №/3, в якому визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, у тому числі за основним платежем на суму 27672759,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 24762906,00 грн.

Не погодившись з рішеннями органів податкової служби, прийнятими в адміністративному порядку, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом з урахуванням уточнень позовних вимог, про оскарження податкових повідомлень-рішень №/0 від 14.07.2009 року, №/1 від 11.09.2009 року, №/2 від 23.11.2009 року, №/3 від 05.02.2010 року про визначення суми податкового зобов'язання з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 52435665,00 грн., з яких 27672759,00 грн. сума основного платежу та 24762906,00 грн. сума штрафних (фінансових). в судовому порядку.

В ході розгляду справи судом було перевірено правомірність висновків відповідача щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, а також правомірність донарахування податкових зобов'язань та нарахування штрафних (фінансових) санкцій і було встановлено наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В ході проведеної перевірки позивача було встановлено порушення вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008р. по 31.03.2009 роки.

Приймаючи до уваги, що спірні правовідносини виникли до набрання чинності Податковим кодексом України, тобто до 01.01.2011 року, суд вважає за необхідне керуватися нормами, чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Як зазначалось вище, в ході проведеної перевірки податковим органом було встановлено наступне:

- заниження валових витрат у І кварталі 2008р. на суму 37100199,00 грн.;

- завищення валових витрат за І півріччя 2008р. на суму 49450489,00 грн. (зокрема ІІ квартал 2008р. - 86550688,00 грн.);

- завищення валових витрат за 9 місяців 2008р. на суму 54624173,00 грн. (зокрема ІІІ квартал 2008р. - 5173684,00 грн.);

- завищення валових витрат за 2008р. на суму 110805195,00 грн. грн. (зокрема 4 квартал 2008р. - 56181022,00 грн.);

- завищення валових витрат за І квартал 2009р. на суму 4890935,00 грн.

Отже, сума основного платежу за оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями в розмірі 27701299,00 грн. (110805195,00 грн. х 25%) розрахована контролюючим органом за даними перевірки, внаслідок завищених валових витрат на загальну суму 110805195,00 грн., в тому числі за І півріччя 2008р. на суму 49450489,00 грн., за ІІІ квартал 2008р. на суму 5173684,00 грн. та за 4 квартал 2008р. на суму 56181022,00 грн.

Завищених валових витрат за ІІІ квартал 2008р. на суму 5173684,00 грн. та за 4 квартал 2008р. на суму 56181022,00 грн., встановлено за рахунок віднесення до складу валових витрат, які не вважаються витратами пов'язаними з веденням господарської діяльності - реалізація за цінами, що є нижчими ніж виробнича собівартість виготовленої продукції, а завищених валових витрат за І півріччя 2008р. на суму 49450489,00 грн., встановлено за рахунок невірного визначення витрат на придбання товарів (робіт, послуг) з урахуванням передплат.

В подальшому, за результатами адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, останні скасовані в частині визначення податкового зобов'язання за основним платежем з податку на прибуток в сумі 28540,00 грн. (25% х (5005095,00 грн. завищення скоригованого валового доходу за І квартал 2009р. - завищення валових витрат за 2009р. на суму 4890935,00 грн.), у зв'язку з чим податковим повідомленням-рішенням №/3 визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, у тому числі за основним платежем на суму 27672759,00 грн.

Відповідно до п.п. 2.1.1. п.2.1. ст. 2 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (далі - Закон, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку з числа резидентів є суб'єкти господарської діяльності, бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність, спрямовану на отримання прибутку як на території України, так і за її межами.

Відповідно до п.3.1 ст. 3 Закону об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, суму амортизаційних відрахувань.

Згідно з п.5.1 ст. 5 Закону валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Пунктом 5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону передбачено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

При цьому, згідно з п.1.32 ст. 1 Закону під господарською діяльністю слід розуміти будь-яку діяльність особи, направлену на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до ч.1ст.3 Господарського кодексу України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Самостійна, ініціативна, систематична господарська діяльність, яка здійснюється на власний ризик з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, є підприємництвом у розумінні ст. 42 Господарського кодексу України.

Суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству (ч. 1 ст. 19 Господарського кодексу України).

З огляду на викладене, поняття «господарська діяльність», як сукупність господарських операцій, має певні ознаки, в тому числі, наявність економічного (фінансового) результату, цінової визначеності та спрямованості на отримання доходу.

Фінансовий результат, як кінцевий економічний підсумок господарської діяльності підприємства, може виражатись у формі прибутку або збитку.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що поняття «господарська діяльність» не включає такої обов'язкової ознаки, як одержання прибутку, оскільки неотримання прибутку від окремої господарської операції не може свідчити про відсутність у цієї операції ознак господарської діяльності та вказувати в цілому на збитковий характер господарської діяльності підприємця, що діє на власний ризик.

Крім того, законодавець не встановлював прямої залежності формування валових витрат відповідного звітного періоду лише за тими господарськими операціями, внаслідок яких позивач отримав прибуток, а також не встановлював імперативного припису коригування валових витрат при продажу товарів за ціною, нижчою від розміру собівартості.

Згідно з п.п.5.3.1 п.5.3 ст. 5 Закону не включаються до складу валових витрат витрати на потреби, не пов'язані з веденням господарської діяльності.

Відповідно до п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Отже, обов'язковими умовами включення витрат платника податків до складу валових витрат є їх пов'язаність з веденням господарської діяльністю, а також підтвердження їх відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами. При цьому, сума збитків платника податку, понесених у зв'язку з продажем товарів за ціною нижче ціни вартості виготовлення продукції у даному переліку відсутня.

Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2011р. у справі призначено судову-економічну експертизу.

Згідно Висновку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №2133/2134-12 комісійної судово-економічної експертизи по адміністративній справі №2а-1905/10/0470 від 23.01.2014р. та письмових пояснень від 24.04.2015р. експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз з приводу питань, які виникли під час судового засідання 20.04.2015р. по четвертому питанню надано наступний висновок.

Висновки акту ДПІ у м. Дніпродзержинську №3142/40/23-206/0533085 від 03.07.2009р. «Про результати планової виїзної перевірки ВАТ «Дніпродзержинський коксохімічний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008р. по 31.03.2009р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008р. по 31.03.2009р.» щодо заниження податку на прибуток підприємства за період 2008р. - 1 кв.2009р. на суму 15863261,00 грн. у зв'язку з продажем готової продукції за цінами нижчими за собівартість, документально не підтверджується.

Під час дослідження експертами було встановлено наступне:

- в акті перевірки не встановлено порушень щодо оформлення первинними документами господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), які використані в господарській діяльності підприємства для виробництва продукції та відображені по рахунку 901 «Собівартість реалізованої продукції»;

- в акті не встановлено порушень щодо оформлення первинними документами господарських операцій з продажу готової продукції, які відображені по рахунку 701 «Дохід від реалізації готової продукції»;

- в акті перевірки відсутні данні про визнання судом недійсними документів ВАТ «ДКХЗ» щодо реалізації готової продукції (договорів або первинних документів);

- визнання фінансового результату (прибутку/збитку) від окремої господарської операції без врахування загального обсягу господарських операцій (всієї господарської діяльності), а також розрахунок долі матеріальної складової витрат, для визначення правомірності включення відповідних сум до валових по придбанню товарів (робіт, послуг), податковим законодавством та законодавчо встановленим порядком ведення бухгалтерського обліку не передбачено;

- завищення ВАТ «ДКХЗ» суми валових витрат встановлене в акті перевірки у сумі 63452682,58 грн. в т.ч.:

- 3 квартал 2008р. - 5479738,57 грн.;

- 2008 рік - 63423641,53 грн.;

- 1 кв. 2009р. - 29401,05 грн. документально не підтверджується.

Відтак, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки перевірки щодо завищення витрат за ІІІ квартал 2008р. на суму 5173684,00 грн. та за 4 квартал 2008р. на суму 56181022,00 грн. за рахунок віднесення до складу валових витрат, які не вважаються витратами пов'язаними з веденням господарської діяльності - реалізація за цінами, що є нижчими ніж виробнича собівартість виготовленої продукції.

Щодо завищених валових витрат за І півріччя 2008р. на суму 49450489,00 грн., встановлено за рахунок невірного визначення витрат на придбання товарів (робіт, послуг) з урахуванням передплат, суд зазначає наступне.

Згідно Висновку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №2133/2134-12 комісійної судово-економічної експертизи по адміністративній справі №2а-1905/10/0470 від 23.01.2014р. та письмових пояснень від 24.04.2015р. експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз з приводу питань, які виникли під час судового засідання 20.04.2015р. по четвертому питанню - не надається за можливе документально підтвердити чи спростувати висновки акту ДПІ у м. Дніпродзержинську №3142/40/23-206/0533085 від 03.07.2009р. «Про результати планової виїзної перевірки ВАТ «Дніпродзержинський коксохімічний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008р. по 31.03.2009р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008р. по 31.03.2009р.», в частині заниження підприємством податку на прибуток на загальну суму 11809498,00 грн. за 2008р. та за 1 кв. 2009р. за рахунок невірного включення до складу валових доходів і валових витрат попередніх оплат.

У відповідності з вимогами Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» підприємство має право на включення до складу валових витрат, витрат на придбання товарів, робіт та послуг по даті списання коштів з банківських рахунків платника податку в оплату товарів (робіт, послуг).

У відповідності з вимогами Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» підприємство має право на включення до складу валових доходів, за правилом першої події - даті зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг).

За даними розшифровок валових доходів та валових витрат підприємства ВАТ «Дніпродзержинський коксохімічний завод» за 2008 - 1 кв. 2009 р. не надається за можливе перевірити та встановити період включення (подію, що сталася раніше) та суми включених попередніх оплат отриманих та виданих.

Відповідно до підпункту 4.2.3 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі - Закон 2181, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених підпунктом 4.2.2 цього пункту, є помилковим, покладається на платника податків, за винятком випадків, визначених пунктом 4.3 цієї статті.

Позивач обґрунтовує помилковість нарахування податковим органом податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств, зокрема тим, що в ході перевірки податковим органом не враховані надані підприємством документи та не відображено у акті перевірки фактичні дані бухгалтерського та податкового обліку по наступним зобов'язанням:

- збільшення витрати на утримання, експлуатацію та забезпечення основної діяльності дитячого оздоровчого табору, бази відпочинку, туристичної бази та медико-санітарної частини в розмірі 6553391,21 грн.;

- збільшення валових витрат звітного періоду на вартість відвантажених товарів при отриманні від покупця таких товарів (ТОВ «ТД Євраз Ресурс Україна) згоди про визнання раніше надісланої йому претензії на суму 30914235,14 грн.;

- завищення валових доходів (рядок 01.6 декларації) на суму 12156560,41 грн. при відображенні курсових різниць.

Так, Висновком Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №2133/2134-12 комісійної судово-економічної експертизи по адміністративній справі №2а-1905/10/0470 від 23.01.2014р. та письмовими поясненнями від 24.04.2015р. експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз з приводу питань, які виникли під час судового засідання 20.04.2015р., встановлено:

- у результаті дослідження документально підтверджуються валові витрати в сумі 4306105,18 грн. по утриманню, експлуатації та забезпеченню основної діяльності дитячого оздоровчого табору, бази відпочинку, туристичної бази та медико-санітарної частини об'єктами, які частково включені ВАТ «ДКХЗ» по рядку 04.13 Декларації на прибуток за 2006 рік (за період з 1 липня по 31 грудня 2006р.), за 2007р., за 2008р., за 2009р. (за період з 1 січня по 31 березня 2009р.) у загальній сумі 1512798,00 грн. Витрати по утриманню, експлуатації та забезпеченню основної діяльності дитячого оздоровчого табору, бази відпочинку, туристичної бази та медико-санітарної частини в сумі - 2793306,74 грн. не було включено до рядку 04.13 Декларації на прибуток за 2006 рік (за період з 1 липня по 31 грудня 2006р.), за 2007р., за 2008р., за 2009р. (за період з 1 січня по 31 березня 2009р.).

- у результаті дослідження облікових регістрів ВАТ «Дніпродзержинський КХЗ» по рахунку 377 «Розрахунки з іншими дебіторами», а також первинних документів за період квітень-грудень 2008р., експертами встановлено, що право на збільшення ВАТ «Дніпродзержинський КХЗ» валових витрат у декларації з податку на прибуток підприємства за 2008р. у результаті врегулювання сумнівної (безнадійної) дебіторської заборгованості, вказаної у претензії до ТОВ «Торговий Дім «Євраз Ресурс» від 22.12.2008р., виникає по заборгованості за відвантажену коксову продукцію на загальну суму 766229,88 грн. з ПДВ, а саме:

- за рахунком та податковою накладною №3795а від 12.09.2008р., приймально-здавальним актом №2 від 12.02.2008р. на суму 573416,62 грн. без ПДВ, сума з ПДВ 688099,94 грн., ПДВ - 114683,32 грн.;

- за рахунком та податковою накладною №3828 від 17.09.2008р., приймально-здавальним актом №6 від 17.09.2008р. на суму 8358,33 грн. без ПДВ, сума з ПДВ 10030,00 грн., ПДВ - 1671,67 грн.,

оскільки затримка в оплаті таких товарів (робіт, послуг) перевищує 90 календарних днів та отримана згода від покупця про визнання раніше надісланої претензії;

- документально підтверджується завищення валового доходу за звітний період 2008р. на суму 12156560,00 грн. при відображенні курсових різниць згідно ПСБУ 21 бухгалтерськими проводками Дт 3620 Кт 714 в декларації з податку на прибуток у рядку 01.6 за 2008р.

Згідно Висновку №2436/2437-14 додаткової судово-економічної експертизи по адміністративній справі №2а-1905/10/0470, у результаті дослідження документально підтверджується, що право на збільшення ПАТ «Євраз Дніпродзержинський КХЗ» валових витрат, в результаті врегулювання сумнівної (безнадійної) дебіторської заборгованості за договором №08-243/27/08 від 31.03.2008р., вказаної у претензії до ТОВ «Торговий Дім «Євраз Ресурс» від 22.12.2008р., виникає по заборгованості за відвантажену коксову продукцію у деклараціях з податку на прибуток підприємства за 2008р. та 1 квартал 2009р. в загальній сумі 30914235,14 грн. без ПДВ, а саме в декларації з податку на прибуток за 2008р. у сумі 581774,95 грн. без ПДВ, в декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2009р. у сумі 30332460,19 грн.

Включення ПАТ «Євраз Дніпродзержинський КХЗ» до складу валових витрат по ряду 05.3 та 05.2 декларації з податку на прибуток підприємства за 2008р. та І квартал 2009р., витрат від врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості за договором №08/243/27/08 від 31.03.2008р. з ТОВ «Торговий Дім «Євраз Ресурс», документально не підтверджується.

Відповідно до підпункту «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону №2181 контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо, дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях;

Таким чином, в результаті перевірки податковий орган мав збільшити валові витрати по утриманню, експлуатації та забезпеченню основної діяльності дитячого оздоровчого табору, бази відпочинку, туристичної бази та медико-санітарної частини в сумі 2793306,74 грн., збільшити валові витрати, в результаті врегулювання сумнівної (безнадійної) дебіторської заборгованості за відвантажену коксову продукцію у деклараціях з податку на прибуток підприємства за 2008р. та 1 квартал 2009р. в сумі 30914235,14 грн., а також зменшити валовий дохід за звітний період 2008р. на суму 12156560,00 грн.

Частиною 5 ст. 82 КАС України встановлено, що висновок експерта для суду не є обов'язковим, однак незгода суду з ним повинна бути вмотивована в постанові або ухвалі.

Розглянувши Висновок Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №2133/2134-12 комісійної судово-економічної експертизи по адміністративній справі №2а-1905/10/0470 від 23.01.2014р., письмові пояснень від 24.04.2015р. експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз з приводу питань, які виникли під час судового засідання 20.04.2015р., а також Висновок №2436/2437-14 додаткової судово-економічної експертизи по адміністративній справі №2а-1905/10/0470, співставивши викладені в ньому дані з наявними в матеріалах справи документами, нормами законодавства, суд вважає їх обґрунтованими та приймає до уваги при прийнятті рішення у справі.

Враховуючи зазначене вище, завищення валових витрат за І півріччя 2008р. становить 3472227,00 грн. (49450489,00 грн. - 2793307,00 грн. - 30914235,00 грн. - 12156560,00 грн. - 114160,00 грн. (5005095,00 грн. - 4890935,00 грн.), та як наслідок заниження позивачем податку на прибуток на суму 868057,00 грн. (3472227,00 грн. х 25%).

У зв'язку з чим податковим органом необґрунтовано в оскаржуваних податкових повідомленнях - рішеннях визначено суму грошових зобов'язань позивача з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем 26804702,00 грн. (27672759,00 грн. - 868057,00 грн.).

Відповідно до підпунктів 17.1.3 та 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Закону №2181 у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

У разі коли платника податків (посадову особу платника податків) засуджено за скоєння злочину щодо ухилення від сплати податків або якщо платник податків декларує переоцінені або недооцінені об'єкти оподаткування, що призводить до заниження податкового зобов'язання у великих розмірах, такий платник податків додатково до штрафів, визначених цим пунктом, за наявності підстав для їх накладення сплачує штраф у розмірі п'ятдесяти відсотків від суми недоплати, але не менше ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Заниженням податкового зобов'язання у великих розмірах вважається сума недоплати, яка встановлюється на рівні, визначеному Кримінальним кодексом України.

Згідно примітки до ст.212 КК України під великим розміром коштів слід розуміти суми податків, зборів і інших обов'язкових платежів, які в три тисячі і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, під особливо великим розміром коштів слід розуміти суми податків, зборів, інших обов'язкових платежів, які в п'ять тисяч і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до п.22.5 ст.22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.1.1 пункту 6.1 статті 6 цього Закону для відповідного року (з урахуванням положень пункту 22.4 цієї статті).

Згідно п.п.6.1.1 п.6.1 ст.6 вищезазначеного Закону з урахуванням норм пункту 6.5 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного з джерел на території України від одного працедавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальна заробітна плата станом на 1 січня 2008 року становила 515 грн. Тому, податкова соціальна пільга у 2008 році становила 257 грн. 50 коп. (50% від 515 грн.), у зв'язку з чим сума заниження податку на прибуток в розмірі 868057,00 грн. є заниженням податкового зобов'язання у великих розмірах (3000 х 257,50 = 772500,00 грн.).

Таким чином, за заниження позивачем податку на прибуток за І півріччя 2008р. на суму 868057,00 грн. має застосовуватися штрафна (фінансова) санкція в розмірі 50% згідно п.п. 17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону №2181 та 50% згідно п.п. 17.1.6 п.17.1 ст.17 Закону №2181, внаслідок чого податковим органом необґрунтовано в оскаржуваних податкових повідомленнях - рішеннях визначено суму за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 23894849,00 грн. (24762906,00 грн. - 868057,00 грн.).

Враховуючи зазначене вище, оскаржувані податкові повідомлення-рішення в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у розмірі 26804702,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 23894849,00 грн. є таким, що прийняті податковим органом протиправно та підлягають скасуванню.

У судовому засіданні, яке відбулось 27.04.2015 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанова оформлена та підписана 12.05.2015 року.

Керуючись ст.ст. 160-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовльнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську № /0 від 14.07.2009 р., № /1 від 11.09.2009 року, № /2 від 23.11.2009 року, № 000242301/3 від 05.02.2010 року на суму основного платежу - 26804702,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій - 23894849,00 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Євраз Дніпродзержинський коксохімічний завод" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3,29 грн.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Сидоренко Д.В.

Суддя Златін С.В.

Суддя Ніколайчук С.В.